ER 
ning, navnlig derpaa, at Rygsiden i Begyndelsen gaaer raskere frem i 
Udviklingen end Bugsiden (Visceralsiden), at fülgeligen Hvirvlernes 
Grundstykker (corpora vertebrarum) og Mellembruskene i Begyndelsen 
ere kortere (forfra bagtil regnet) mod Bugsiden end mod Rygsiden, og 
end Buedelene (arcus vertebrarum) — fuldkommen i Analogie med hvad der, 
som bekjendt, er Tilfældet i Hjerneskallens Udvikling. Derpaa beroer 
den paafaldende Forskjel af det mindste Fosters Liengde paa Rygsiden 
(116) og Bugsiden (82); derpaa hele Legemets Krumning, der vel 
lader sig udstrække ved ydre Kraft, paa Grund af Bruskenes Spænde- 
kraft, men strax kommer tilbage, saasnart den ydre Kraft giver efter *). 
Det er en almindelig gjeldende Regel, især for Pattedyrene, at 
under Legemets Væxt aftager Hovedet forholdsviis i Størrelse. — Denne 
Regel synes ogsaa at vere anvendelig paa Vaagehvalen. Hos det mind- 
ste Foster udgjorde Hovedet, idetmindste naar det maaltes efter Hjerne- 
skallens Hvælving, forholdsviis lidt mere (736; eller 25, altsaa henved 4) 
af hele Legemets Længde end hos det störste (omtrent 2). Dog maa 
det tilstaaes, at Maalingen paa de smaa Fostre er meget usikker ved den 
ulige Længde af Rygsiden og Bugsiden. Sikkrere maa Sammenligningen 
ansees at vere mellem det store Foster og Moderdyrene. Skeletter af 
disse ere udmaalte af Stiftamtmand Christie og af Dr. Kröyer (i naturh. 
Tidsskrift 2, 650—651). 
Af en drægtig Hun var Skelettet 25/ 2, Hovedet 5° 8” (Christie) 
— — = = 95: 8, — 6 (Kréyer) 
— anden = = 272, , 154424 
*) At en fuldkommen analog Lov gjelder for Yderdelens Böining paa Fostrene af alle 
höiere Hvirveldyr, haaber jeg i en særskilt Afhandling snart at faae Leilighed 
. til at vise. 
