245 
saaledes har jeg ogsaa havt Leilighed at see den paa flere meget spæde 
Delphinfostre. IFinnens Form paa det störste Foster (Tavle II Fig. A) 
have vi formodentlig et Overgangstrin til hiin blivende Form; men om 
den forinden regelmessigen antager den hos det neststérste Foster iagt- 
tagne Form (Pag. 224), maa her forelöbigen henstilles uafgjort. 
Hver af Halefligene hos Hvaldyrene udvikler sig ganske paa 
samme Maade som Rygfinnen. Ogsaa en saadan har jeg faaet nedsendt, 
ligeledes ved Hr. Stiftamtmand Christies Omsorg, af en voxen Vaage- 
hval, fremdeles Papirmönster af hele Halefinnen af Moderdyret til det 
störste sidst beskrevne Foster. Dens Omrids gives her i 24 Gange for- 
mindsket Maalestok. 
Stiller man de mindste Hvalfostres Halefinne sammen med denne, saa 
viser Forholdet mellem een af Fligene hos hine og een hos denne sig 
strax særdeles ligt Forholdet mellem begges Rygfinne; men til Oplysning 
kan jeg endnu anföre Formen af Halefinnen paa de to allerede paa- 
beraabte smaa Fostre af Narhval og Hvidfisk. 
Paa det mindste af disse Fostre (af Hvidfisken) ere Halefligene 
endnu saa smaa, at de kun ville bemerkes, naar Enden af den krummede 
Hale stilles lige paa Ryg- eller Bugfladen. De vise sig da som to sær- 
deles lave Sidefolder, hvorved Haleenden faaer Form af et Spyd (Træsnit 
Pag. 248). Paa det noget större Foster, af Narhvalen, ligesom ogsaa paa 
et andet af Hvidfisken af samme Störrelse, ere disse Sidefolder voxet lidt 
mere frem, hvorved Bladet i denne Spydform viser sig noget bredere 
(See Pag. 257). Som bekjendt, ere Halefligene paa de voxne Nar- 
