275 
dersöge, og vort nysbeskrevne Foster, end saadanne, som kunne tillægges 
den meget ulige Alder eller i alt Fald tilfeldige Omstendigheder. 
Som en Aldersforskjellighed viser sig aabenbart, at Hjerneskallen 
paa Brandts Afbildning aldeles ikke hvælver sig udvendigen. Selv at 
Brystfinnerne ere angivne noget længere, nemlig over } af hele Legemets 
Længde, medens de hos Fostret udgjorde 8, kan maaskee forklares paa 
denne Maade, maaskee dog ogsaa ved den store Vanskelighed, det unæg- 
teligen har at give ganske nôiagtige Udmaalinger af saa colossale Dele. 
Hvad Formen angaaer, da maa man overhovedet langt mere holde 
sig til Brandts Beskrivelse end til hans (Müllers) Afbildning (Medizin. 
Zoologie Tab. XV. Fig. 2), paa hvilken navalig Brystfinnerne ere ud- 
forte med liden Nöiagtighed, saa at endog af de characteristiske Ophöi- 
ninger paa den forreste Rand kun een findes angivet. 
Ved critisk at gjennemgaae den Fabriciske Beskrivelse, maatte vi 
paastaae, at Rygfinnen deri var angivet siddende for langt bagtil, i den 
Brandtske maae vi paastaae, at den er angivet for langt fortil. Brandt 
siger nemlig, at den sad over Navleregionen. Dette vilde være omtrent 
” midt paa Ryggens Længde. Imidlertid har Brandt paa det voxne Individ 
neppe med Sikkerhed kunnet bestemme Navlens Plads, der hos Hval- 
dyrene altid falder forholdsviis langt fortil (see Pag. 257). Den Brandtske 
Angivelse maa, efter den givne Afbildning at dömme, forstaaes derhen, 
at Rygfinnen stod over Regionen nærmest foran Lemmet; thi med sin 
bageste Rand sees den at naae lidt ud over Höiden af denne, kun med 
sin forreste Rand kan den, saavidt skjünnes, netop have naaet til Höiden 
af Navlen. — Jeg kan ikke tilbageholde den Mening, at selv dette Sted 
er angivet for langt fortil, og at overhovedet Rygfinnen i den Henseende 
ligesaalidt som i Henseende til Form og Störrelse er heldigen gjengivet 
af Brandt. Men for at godtgjöre denne Mening, maa jeg endnu oppebie 
de lovede nye Sendinger fra Capt. Holbüll. 
M m * 
