276 
I Henseende til Hvalfostrenes Anvendelighed til Artsbestemmelsen 
efter de ydre Former, mene vi efter de i denne Afhandling meddeelte 
Undersögelser at kunne opstille folgende Sætninger. 
Til de meest characteristiske Dele for Bardehvalerne, nemlig Bar- 
derne, viser sig paa Fostre, der endnu ikke have naaet en tredie Deel af det 
fuldbaarne Fosters Længde”), ikke mindste Spor; Bugfwrerne vise sig hos 
Finhvalerne først omtrent ved Slutningen af denne Tid. Alligevel kjendes 
selv meget spæde Fostre lettelig ikke alene som Hvaldyr, paa Kroppens umer- 
kelige Overgang til Halen og nogetsenere paa de sig ved Enden af Halen 
visende Haleflige (Pag. 246), men ogsaa som Bardehvaler nemlig ved det 
dobbelte Neseboer og som Finhvaler ved den lave Rygfinne. 
I flere Henseender ere saavel Stérrelsesforholdene som Formerne 
af de ydre Dele paa Hvaldyrene, og navnlig paa Finhvalerne, endnu 
meget forskjellige hos Fostre, der endnu ikke have over 4 af deres fulde 
Længde. Især er Forholdet mellem Hjerneskal og Kjæber meget for- 
skjelligt; det Sted, hvor Lemmet træder frem ligger meget længere til- 
bage; Rygfinnen og Halefinnen have en ganske anden Form. — Men i 
andre Henseender ligner Fostret allerede paa dette Udviklingstrin saa 
godt som ganske det voxne Dyr. Brystfinnerne have allerede naaet den 
Form og idetmindste omtrentlig de Störrelsesforhold, som de siden be- 
holde; Rygfinnen staaer paa samme Plads, navnlig i Forhold til Gattet; 
Farven er, saavidt skjünnes kan, som paa de voxne Individer, og visse 
Seregenheder, saasom Haarvexten paa Rjæberne, ere allerede meget 
tydelige. 
Herved er det nu vist, at man först og fremmest, endog med 
+) At det 35‘ lange Vaagehvalfoster omtrent havde naaet 4 af sin fulde Længde, vil 
forst i en folgende Afhandling tilborligen kunne bevises. Her vere det kun be- 
merket, at Beviset vil blive stôttet paa, at 1) et Vaagehvalfoster, efter Melchior 
(den danske Stats og Norges Pattedyr Pag, 266) er iagttaget paa 8%”, og 2) en 
nyfodt, efter Knox (Natural, library Vol VI. pag. 142), paa 10’. Thi at hans Ror- 
qualus minor er samme Art, haabe vi at godtgjore, 
