290 
og desuden tildeels den langstrakte Urinblære. De havde en aflang: flad- 
trykt Form. Deres Længde udgjorde 10% (18), deres Brede 43// 
(6), deres Tykkelse 23/7” (51). De laae paa langs, dog ganske lidt 
divergerende bagtil. I deres naturlige Leie syntes de at være langt tyk- 
kere end de virkelig ere, eftersom de fyldte hele Underlivets Höide fra 
dets Ryg- til dets Bugvæg; men dette hidrörte derfra, at tæt over dem 
(seet fra Bugsiden ,,under dem”) ligge de overordentlig stærke og tykke 
Psoas-Muskler. Bughinden gik fladt hen over Nyrerne, men igjennem 
den kunde tydelig kjendes deres Sammensætning af overordentlig mange 
smaae runde Knopper eller Malpighiske Pyramider. Paa den frit liggende 
Overflade kunde tælles 3 til 400 saadanne Knopper, de fleste skarpt be- 
grændsede, nogle dog nöiere forenede med een eller to andre, Paa det mindre 
Foster var hver af dem i Gjennemsnit omtrent 1--1/, paa det större 
næsten 4, og efter en omtrentlig Beregning maa hver Nyre bestaae af 
henved 3000 saadanne Knopper. De vare ordnede i stårre Bundter, i hver 
af hvilke viste sig omtrent 12—30 Knopper udvendigen. Nyrernes Blodkar 
(Træsnit c) gik fra Rygraden skraat tilbage hen til dem, og traadte ind paa 
deres indre Rand, 5 (5°) fra den överste Ende; Udföringsgangen (d) 
steg derimod ud af deres nederste Ende. Til en hilus renis fandtes, ifålge 
heraf, ikke mindste Spor. 
Nyrernes Udföringsgange, Ureteres (d), vare 
forholdsviis meget tykke (1—1/). De steg först 
svagt convergerende tilbage, men derpaa hos det 
mindre, mandlige Foster, pludselig ned mod Bug- 
siden og stüdte, ved at vende sig lidet fortil, paa 
Blærens (e) bageste Deel, i hvilken de indmundede i 
omtrent 1° indbyrdes Afstand. I Vinklen, hvor de 
pludselig forandrede Retning, laae Sædgangen (n). 
Blæren (Tab. I, Fig. 2 u, Træsnit e) var 
lang og smal, og strakte sig fra Underlivets ba- 
