Pe HE 
kunne slutte, at der selv i en udförlig Beskrivelse af Bardehvalernes 
Splanchnologie ikke maa ventes paafaldende nye Opdagelser. Efterviisnin- 
gen af Brissel og Skjoldbruskkjertel vil i alt Fald ikke kunne regnes dertil. 
At, i Almindelighed taget, selv et saa spædt Foster af et saa co- 
lossalt Dyr giver en god Forestilling ikke alene om Slægtens, men selv 
om Artens indre Bygning, kan her kun forelöbigen antydes. Beviset 
derfor vil först kunne föres, naar i en senere Afhandling en udförlig Be- 
skrivelse gives af större Fostre saavel af Vaagehvalen som af den lang- 
haandede Finhval. I det Hele taget vil Forskjellighederne i disse to Ar- 
ters indre Bygning findes kun at ligge i Störrelsesforhold eller andre 
mindre vesentlige Omstendigheder, men selv i disse vil almindeligviis 
Artsseregenhederne allerede kunne eftervises paa hine spæde Fostre. 
Imidlertid gjelder det her Anförte ikke ubetinget, 1 Indvoldene 
af de undersøgte Finhvaler har jeg idetmindste fundet en meget stor og 
uventet Forskjellighed i Dannelsen af Tarmens Sliimhinde. Forskjellig- 
heden træder virkelig frem allerede i Fosterlivet, men paa saa spæde Fo- 
stre, som de her beskrevne, vil den neppe kunne eftervises. Hvad det 
dernæst angaaer, at Uligheden mellem Bardehvaler og Delphiner ikke 
skulde blive större under Legemets Udvikling, da staaer som en hüist 
iöinefaldende Undtagelse Bardernes senere Dannelse, og denne Undta- 
gelse bliver saa meget stérre, som Bardehvalerne virkelig, forend Bar- 
derne begynde at dannes, ere forsynede med Tender, en Omstendighed, 
som i det fölgende Afsnit nærmere vil blive beskrevet, 
EL. 
Om Bardehvalernes Fostertænder. 
Som en ganske isoleret lagttagelse af største Interesse har i lang 
Tid staaet den af Geoffroy Saint-Hilaire (Annales du museum Whist. 
Vid. Sel, naturvid. og mathem. Afh. XI Deel, Q q 
