staaende Række runde, blöde Knopper, 1—1/ store, liggende tæt under 
det dobbelte Hudlae- 
u’ 
Foster (8) vare disse smaae Tandkimer kun tydelige i den forreste 
som beklæder hver af Tandrenderne. I det mindste 
Halvdeel af hver Rjebe, men i det 9 lange fandtes de i hele Længden 
af Kjzberne, omtrent 40 paa hver Side. 'Til en egentlig Tanddannelse 
var endnu intet Spor i Fostrene paa 8—11/ Længde. 
Desto tydeligere viste Tænderne sig paa det 35” lange Vaage- 
hvalfoster. Tandrenderne aabnedes i Over- og Underkjæbe paa venstre 
Side. I det laxe Cellevæv, som opfyldte dem, laae i Overkjæben 44, i 
Underkjæben 40 meget tyndvæggede Sække, gjennem hvilke man lettelig 
kunde see de underliggende Tænder. Deres Antal kan for Vaagehval- 
fostrene vel altsaa sættes til 168 i det Hele. De allerfleste vare lange 
og smalle, især i Underkjæben; Sækkene vare fæstede, ligesom med en 
Stilk, til den Hinde, der beklæder Renden, og rettede meget stærkt med 
Spidsen af Tænderne fortil, stærkest ved de bageste Tender. De vare 
kjendelig mindre end i de langhaandede Fostre, i det Hele omtrent 4 
höie, de störste neppe 4 höiere; de mindste, der tillige vare de forreste, 
vare kun 4“ höie. De vare i det Væsentlige formede som den lang- 
haandedes Tænder; de fleste hörte til de valsedannede, idet de kun vare 
omtrent halv saa brede som höie, eller endog ligt smallere; men de ba- 
geste hörte ogsaa her til de runde Tænder. 
Det maatte vere mig magtpaaliggende, at lære disse Fostertænders 
mikroskopiske Bygning at kjende, og jee har stræbt efter at udfinde den, 
uden dog at vere kommet til et ganske tilfredsstillende Resultat. Paa 
Grund af deres meget stærkt hvælvede Overflade og betydelige Sprédhed, 
vilde det ikke lykkes mig eller nogle af mine heri mere övede Colleger 
at slibe dem til ret gjennemsigtige Skiver, og skjündt meget tynde lode 
