354 
strække sig mange korte Længdefolder, i temmelig lige store indbyrdes 
Afstande, hen til den nærmeste Tverfold, saa at hele Tarmoverfladen 
deles i utallige celleformige Rum med store fiirkantede Mundinger. De 
vende alle, ligesom hos Næbhvalen bagud, og indeni hver af dem gjen- 
tager sig ogsaa her den samme Form i det Mindre, saa at man fra den 
större Celle föres ind almindeligviis i 4 mindre, hvoraf hver ender sig, i 
2—5” Afstand lengere fortil end Udmundingen i Tarmen, som en lille 
Blindsek. Skrælles Muskelhinden af Tarmen, saa sees den meget tykke 
Sliimbinde i Form af utallige, meget regelmessigen stillede, Blindsække, 
alle vendende Bunden fortil. (See Tavle VI Fig. 4). — Sliimfladen er 
lodden, men ikke ved Tarm-Trevler lig dem hos Pattedyr og Fugle i 
Almindelighed, snarere ved smaae Fremstaaenheder lig dem f. Ex. paa Stö- 
rens Tarmflade. De utallige dybe Celler fandtes i den friske Tarm fyldte 
med Sliim, og deres Rensning var ligesaa langvarig og möisommelig, som 
man vil have fundet den af Stürens Pancreas (eller appendices pyloricæ), 
Da en cellet Form af Tarmens Sliimflade almindeligviis kun an- 
gives om Blindtarmen hos Stellera og Manatus; da det dog altid kunde 
ansees uvist om Hunter ved Bottle-nose-Whale — et Navn, der hos hver 
Iagttager næsten betyder et forskjelligt Dyr — virkelig har forstaaet Næb- 
hvalen, da jeg derimod med Bestemthed havde fundet denne Form hos 
den langhaandede Finhval, maatte jeg være meget spændt paa, om jeg 
skulde gjenfinde den i det mig fra Hr. Haalland sendte Individ. Og 
virkelig fandt jeg den saa ganske stemmende med Hunters Beskrivelse, 
at jeg kun endnu kan have lidet at tilföie til det ovenfor meddeelte Citat 
af Hunter og det kortelig udkastede Billede af hans Præparat. 
Den allerede beskrevne Celledannelse strakte sig virkelig langs 
hele Tarmen, fra Tolvfingertarmen af og heelt ned gjennem Endetarmen. 
