beklageligt Uheld — begik han selv samme Feiltagelse som Pastor Chem- 
nitz, forvexlede Underkjæbe med Overkjæbe, og maatte nu henstille 
Anarnaken til Genus Monodon. — At Fabricius virkelig har begaaet 
denne Feiltagelse, har vistnok allerede @. Cuvier og maaskee Nilsson 
anet, især da Chemni'z, der vel omtrent kan stilles lige med Fabricius i 
anatomiske Kundskaber, netop havde begaaet samme Feil. At det vir- 
kelig forholder sig saaledes, og at Anarnaken virkelig er det samme Dyr 
som Næbhvalen og de Nyeres Hyperoodon, er allerede ovenfor bleven 
fremsat og bekræftes end yderligere ved fölgende Meddelelse af Capt. 
Holböll, som er taget af hans allerede i min förste Afhandling over 
Hvaldyrene omtalte Manuskript over de grönlandske Cetaceer: 
»Anarnak. Dette Dyr forekommer yderst sjelden paa Grönlands 
„Kyst, og jeg har aldrig seet det levende. 1829 drev et dödt Exemplar 
„ind noget nord for Godthaab, men blev strax saa ödelagt, at jeg aldeles 
„intet Begreb kunde danne mig om dets Form, skjöndt jeg var reist til 
»Findestedet, saasnart jeg fik Underretning om at det var fundet. Endog 
»Underkjæben var savet i flere Stykker. Overdelen af Hovedet var heelt 
„uden Tender, men i Underkjæben fandtes to ganske smaae indadböiede 
»Tænder, der næsten vare skjulte af Tandkjödet. De godthaabske Gade- 
„drenge spolerede om Vinteren af Raadhed den Deel af Hovedet, jeg 
„med Besvær og Omkostninger havde hjembragt. Grénlenderne fandt 
» Spek og Matak meget velsmagende, men det var saa stærkt purge- 
„rende, at Spækket næsten üieblikkelig passerede Legemet, og det ganske 
„ufordöiet og uden at medföre Smerte eller andre Fölger”. 
Det andet grönlandske Hvaldyr, som Fabricius med Tvivl antog 
for Müllers B. rostrata, var Grünlændernes ,,Tikagulik”, den mindste 
Bardehval, som tilmed har en meget smal Snude. Paa den passede 
Müllers af Olafsen tagne Beskrivelse af Næbhvalen: ,,Balæna minima, 
rostro longissimo & acutissimo” ret godt. Fabricius havde rigtignok 
Tvivl om Næbhvalen skulde have Barder. „E descriptionibus datis”, 
