Nye Navne bör altid undgaaes, hvor ikke ganske særegne Grunde tale 
for deres Indförelse, men saadanne ere her aabenbart tilstede. Meest 
passende synes Slegtsnavnet at burde tages fra de gamle Nordboers Be- 
nævnelser Andhval eller Næbhval, altsaa maaskee Chenocetus eller Rhyn- 
chocetus, og jeg tillader mig at foreslaae det sidste. Artsnavnet vilde da 
vel kunne blive vulgaris, forudsat at alle hidtil beskrevne Næbhvaler vir- 
kelig höre til een Art. Den meget lysere Farvning som nogle lagttagere 
have angivet for Bugen, og som ikke er hverken Kjôns- eller Alders- 
merke, ei heller afhengig af Aarstiden, kunde maaskee fortjene noget 
nôiere at undersöges Betydningen af. For Oieblikket er der ikke tilst-æk- 
kelig Grund til at antage flere Arter. 
Blandt de mange Serkjender for dette Hvaldyr bir vel Snudens 
Form nævnes férst, saa paafaldende ved Modsætningen af den forreste 
meget smalle, næbformede Deel til det pludseligt sig næsten lodret hæ- 
vende höie Forhoved. Ryg- og Halefinne ere ikke synderlig characteri- 
stiske; Brystfinnerne ere maaskee mindre end paa alle andre Hvaldyr. 
Skelettet frembyder, som bekjendt, saa let i Oine faldende Characterer, 
som neppe noget andet Hvaldyrs, især Hovedet ved Snudens Form, Ga- 
nens Smalhed og de mærkelige höie Beenkamme paa Overkjæbebenene, 
men ogsaa Hvirvlerne ved deres stærke Tjérnespidser, Ribbenene ved 
deres ringe Tal o.s, v. (see Cuvier i Ossem. foss. og Schlegel l.c.). Det 
Samme gjelder om hele den évrige Bygning, hvoraf kun behöves at ud- 
hæves den svage Tandudvikling, den ru Gane, den korte Tunge, men iser 
Mavens og Tarmens ovenfor vidtliftigen beskrevne Eiendommeligheder. 
Jeg tager ikke i Betænkning blandt Dyrets Særkjender ogsaa at 
nævne Spekkets stærkt laxerende Egenskab. Zoologerne af den Linneiske 
Skole oversee rigtignok gjerne enhver Characteer, der ikke er taget fra 
Legemets ydre Former, men Cuvier har kert os tillige at agte de indre 
Deles Former som Slæpts- og Artsmerker, og selve Næbhvalens Skjebne i 
Literaturen kan tjene til Advarsel mod at forsmaae uvidenskabelige men 
