376 
erfarne Folks Merker, hentede fra en eller anden Egenskab ved de dem 
velbekjendte Dyr. Havde Fabricius holdt sig mere til Færingernes Cha- 
racteristik af Döglingen og Grönliendernes af Anarnak, end til ©. F. Müllers 
korte, utydelige systematiske Beskrivelse, saa havde han fundet deres Arts- 
lighed indbyrdes samt med de Norskes Nebbehval, og en lang Række 
Vildfarelser vilde have været undgaaet i Cetologien*). 
Næbhvalens Størrelse synes at vere indtil 50‘, maaskee selv der- 
over, men Individer paa 25° Fod maae ansees for voxne, forsaavidt de da 
have Unger; i Modersliv er fundet et Foster 6/ langt (see Pag. 566); 
Unger paa 16° fölge endnu med Moderen (see Pag. 528). De leve ikke 
i Flokke, men gaae enkelte eller parviis, Han og Hun med een eller 
to Unger. 
Næbhvalen lever fortrinsviis af Blæksprutter, navnlig Onichoteu- 
this, men tager ogsaa Holothurier og enkelte Fiske. 
Den findes i alle de nordlige Have; men viser sig kun om Efter- 
aaret ved Islands, Feréernes, Norges, Englands og Frankrigs Kyster, 
især netop i sidste Halvdeel af September. I lille Belt er den iagttaget 
i November; ved Kielerbugt i December. Den söger med en vis For- 
Ejærlighed til visse, bestemte Bugter, saasom ved Færüerne til Qvalboe 
ved Suderö. 
Hvorvidt den strækker sig ad Asiens og Amerikas Kyster, eller 
Syd paa, vil ikke vere let at afgjöre. Steller skal (efter Schneider: ver- 
mischte Abhandlungen zur Aufklärung der Zoologie und Handlungsge- 
schichte Berl. 1784 Pag. 214) tale om et ham ubekjendt Dyr, som 
Russerne kalde Söulv, hvis Fedt, i samme Oieblik det indtages, lig Qvik- 
*) I Henseende til den angivne Egenskab ved Næbhvalens Spek, laae det idvrigt 
meget ner at formode, at heraf kunde vindes et udmærket Legemiddel. Af Fin- 
nerne og især af Hovedet i den Haallandske Sending lob en stor Mengde klar 
Olie ud, og jeg formaaede Nogle til at tage en Theeskeefuld ind deraf, men til 
min Forundring virkede det ikke purgerende. Det fortjente dog maaskee at under- 
kastes nôiagtigere Forsög. 
177 eee 
