Ener at jeg i Naturforskernes Forsamling i Stockholm 4842 havde havt 
den Ære at meddele Resultaterne af mine Undersügelser over Qvantiteten 
af det Kulstof, deri Form af Rulsyre gjennem Hud og Lunger forlader det 
menneskelige Legeme i Dögnet, have Franskmændene Andral og Gavaret 
forelagt det franske Academie en Afhandling over samme Gjenstand, 
med den Forskjel, at disse ene have bestemt Mængden af den Kulsyre, 
som forlader Legemet gjennem Nesen og Munden. Heller ikke have 
de udstrakt deres Forsög til forskjellige Tider i Dögnet, men anstillet dem 
alle mellem Kl. 4—2 om Middagen. 
Da Andral og Gavaret have gjort Forsög med 70 Personer af 
forskjellig Rjôn og Alder, maatte jeg önske at kunne anstille en Sam- 
menligning mellem deres og mine Resultater. Men en saadan Sammen- 
ligning kunde ikke skee, förend Forholdet mellem den Mængde Rulstof, 
som forlader Legemet gjennem Næse og Mund, og den Mengde, som 
muligen forlader Legemet uden at gaae gjennem Nese og Mund, var 
bestemt. Jeg har derfor foretaget en ny Række af Forség for at oplyse 
dette Forhold, hvortil jeg knyttede et andet Spörgsmaal, nemlig om nogen 
mærkelig Mængde af den udaandede Kulsyre holdes tilbage i Rlæderne. 
Til disse Forsåg anbragtes en Aabning af 11 'Tommes Gjennemsnit i 
Laaget paa mit Apparat. Heri indsattes et lufttæt, elastisk Rör, som 
var forbundet med en Maske af Cautschuk. Masken blev spændt saa 
tæt som muligt paa Hovedet af den Person, som indesluttedes i Rassen. 
