UJ FONALFÉRGEK A JL\GYAR FAUNÁBAN. 



179 



haladó s egymás közé ékalakjában benyomuló rostok és finom tunica pro- 

 pria borítanak. 



Egy kacsa mirigyes gyomrában már évekkel ezelőtt megtaláltam ma- 

 gam is a Hystrichis tricolor-t, 1897-ben pedig Czeglédről küldtek intéze- 

 tembe két kacsát, a melyeknek betegségét és elhullását ez az aránylag 

 kevéssé ismert féreg okozta. 



E kacsákban a bárzsing alsó részének, főleg pedig a mirigyes gyo- 

 mornak külső felülete nagyon egyenetlen kinézésű volt, mert borsó egész 

 bab mekkoraságú, gömbölyded vagy ovális alakú, hólyagszerű kiemelkedé- 

 sek borították, a melyek kötőszöveti burokkal fedett kanyargós csatornák- 

 ból állottak s kevés vöröses, savószerü folyadékot és egy-egy hajlott, sőt 

 néha spirálisan összecsavarodott, vöröses vagy feketés színű fonalférget 

 tartalmaztak, a melyek részint egészen be voltak zárva e tokokba, részint 

 pedig testük feji és farki végével, kis kerek nyilason át, benyúltak a miri- 

 gyes gyomor üregébe. Egyik-másik féregnek tulaj donképen csak a középső 

 testrésze feküdt a tömlőben, testének két vége pedig, két egymás mellett 

 fekvő nyíláson át, a gj^omor űrébe nyúlt be. A bárzsing és mirigyes gyo- 

 mor fala tetemesen megvastagodott és a nyálkáshártya felületén a gyomor- 

 mirigyek kivezető nyílásaiban számos szürkevörös vagy barnás fonalféreg 

 feküdt, elhalt szövetből álló, lágy, sárgás hüvelyszerű bevonattal borítva. 

 E férgek közül a rövidebbeket és vékonyabbakat sikerült óvatosan kihúzni, 

 ellenben a nagyobbak és duzzadtabbak rendszerint elszakadtak, mert tes- 

 tük legnagyobb része a gyomor falában, illetőleg felületén látható, kanyar- 

 gós csatornákban feküdt és így csakis óvatos kiprœparalassal sikerült 

 azokat onnan kiszabadítani. Az egészen eltokolt férgek közül egyeseket 

 már elhalt és részben szétesett állapotban találtam és csakis az épen 

 maradt horgok alapján ismertem fel. 



A Czeglédről származó Hystrichis tricolor-ok teste orsóalakú, a 

 mennyiben a feji és farki végen elvékonyodott, ellenben a közepe felé jóval 

 vastagabb. A fej korongszerűen duzzadt és a kerekalakú szájnyílás körül 

 három szemölcs látható, a melyek közül mindenik egy-egy kis tüskét visel. 

 A fejen és az utána következő nyaki részleten, a mely hátrafelé fokozato- 

 san vastagodik, a köztakaró vaskos redőket alkot s horgokkal és tüskékkel 

 borított, a melyek főleg a fej elülső részét fedik sűrűn, hátrafelé pedig 

 mindinkább gyérülnek és kisebbednek. E függelékek elrendeződése meg- 

 lehetősen szabályos, a mennyiben a fejen egymásután következő koszorú- 

 kat alkotnak, úgy, hogy két előbb álló horog között mindig egy hátrább 

 álló helyeződik és így a diagonalis irányában is szabálj^os sorokat képez- 

 nek. A horgok alakja és nagysága különböző; a fejen lévők a legnagyob- 

 bak és hátrafelé hajlott kis sarlók módjára állanak ki a köztakaróból, 

 gömbszerűen duzzadt gyökérnyujtványuk pedig kis bemélyedésben fekszik. 



1-J* 





