180 T)t RATZ ISTVÁN 



Közepükön csatornaszerü üregecske látható, a mely a duzzanatnak meg- 

 felelöleg kissé öblösebb, a horog szabad vége felé pedig elvékonyodik. 

 E csatornákba a subcuticularisan fekvő, szemecskézett állományú hypo- 

 derma benyúlik, íigy, hogy minden ilyen horognak megfelelöleg áttöri a 

 hypoderma az átlátszó, fényes chitinszerü cuticulát, hogy belenyomulhas- 

 son a horogcsatornába. A fej mögött levő horgok kisebbednek s azután 

 már csak hátrafelé hajlott kis tüskék láthatók, a melyek szintén a cuticula 

 bemélyedéseiben feküsznek és összefüggésben állanak a hypodermával, 

 csakhog}^ ez már nem nyúlik beléjök s csatornát bennök felismerni már 

 nem lehet. A test elülső része szürkevörös egészen a bélcsatorna kezdetéig, 

 amely feketés cső alakjában vonul végig a test középvonalában ; a bél- 

 csatorna feketés színe onnan ered, hogy pigmentes sejtek bélelik ki. A bél- 

 csatorna kezdetétől a test hengeresen duzzadt és élénk vörös : a köztakaró 

 átlátszó s nemcsak a festékes bél, hanem a mellette húzódó szaporító 

 szervek is jól láthatók. 



A nőstények 40 — 4:2 mm. hosszúak, testük feji vége csak 0"o mm. 

 átmérőjű, a bél kezdetének megfelelöleg azonban már 1 mm., a test köze- 

 pén pedig 2 — '2'í) mm. vastag. A legömbölyített farki végen látható az 

 ovális nyilas és kevéssel előtte a szaporító szervek nyílása is. Petéik ováli- 

 sak, két végükön egy-egy szemölcsalakú kidudorodással, úgy, hogy hason- 

 latosak a Trichocephnlus- és TricJiosoma-neuiek petéihez. A peteburok 

 vastag, kettős konturú réteget alkot, melyen belül összecsavarodott álla- 

 potban látható az ébrény. 



A hímek 24 — 25 mm. hosszúak. Feji végük ugyanolyan, mint a nős- 

 ténj'eké; testük hátrafelé fokozatosan vastagodik ; közepükön 1'2 — 1'3 mm. 

 átmérőjűek. A bárzsing végétől kezdve csaknem egészen fekete színűek s 

 csak a köztakaró vöröses. Farki végük gömbölydeden duzzadt, közepén 

 tölcsérszerü bemélyedés látható, melyből a gyengén hajlott spiculum nyú- 

 lik ki. A spiculum felső része vastag, vége felé azonban fokozatosan elvéko- 

 nyodó zárt csövet alkot, melynek a testben lévő részét redőzetet mutató, 

 hüvelyszerű hártj'a veszi körül. 



II. Gnathostoma hispidum Fedtsh. 



Owen lS37-ben Felix tigris és Felix concolor gyomrából Gnatho- 

 stoma spinigerum név alatt fonalférget irt le, a mely testének elülső részén 

 fogazott szélíi pajzsocskákat visel. Később Diesing Vastris Ciivieri gyom- 

 rában megtalálta a (Inathosloma gracilc-i, Fedtshenko pedig indiai sertés 

 gj'omrában a Gnathonloma hispidum-ot, a melyekhez azóta még néhány 

 más faj sorakozott. 



Ez utóbbi fajt Fedtshenkon kívül, tudomásom szerint, csak Csókok 



