292 , BERNÁTSKT 



gyökerek életműködésébe, az erre vonatkozó tudományos eredményeket e 

 sorokban röviden ismertetni fogom. E ezélra felhasználom a rendelkezésre 

 álló, mai nap már rengeteg, irodalmi adaton kívül saját megfigyeléseim 

 egynémely eredményét. 



Hogy a talajban rejlő szerves vegyületek és még inkább a levegőben 

 levő szabad, elemi nitrogén hasznára fordítása nagy mértékben megérdemli 

 figyelmünket, avval olvasóim tisztában vannak. Mindazonáltal ennek tár- 

 gyalásába is kell bocsátkoznom, a későbbiek könnyebb megérthetése ked- 

 véért. Nincs olyan élő lény, akár állat, akár növény, melynek testében nem 

 volna nitrogén. Minden állat és minden növény táplálékában felvesz nitro- 

 gént és excrementumaiban ismét foglaltatik nitrogén ; hogyha egyideig 

 nem jut nitrogéntartalmú táplálékhoz, akkor a testében foglalt nitrogén 

 mindinkább megfogy és végre bekövetkezik a halál. Az állatok a növények 

 közvetítése útján jutnak megfelelő nitrogéntartalmú táplálékhoz. A növé- 

 nyek az ásvány országból, a talajból, a vízből, a levegőből veszik át a szük- 

 séges nitrogéntartalmú táplálékot. Az összes növényeknek a természetben 

 háromféle nitrogéntartalmú táplálék áll rendelkezésre: 1. Vizben oldható 

 sók, kiváltképen nitrátok. ^2. Különböző szerves vegyületek. 3. A levegő 

 szabad nitrogénje. A különböző növények meg a szerint, hogy milyen forrás- 

 ból tudják nitrogénszükségletüket födözni, három csoportba oszthatók: 

 1. A chlorofillos növények; általában vizben oldható, szervetlen sókból 

 táplálkoznak (kiváltképen nitrátokból). Í2. A gombák és bacteriumok, több- 

 nyire szerves vegyületekre vannak utalva. 3. Egynémely bacterium (és 

 gomba) elemi nitrogént asszimilál. A chlorofilltartalmu phanerogam (virá- 

 gos) növények legnagyobbrészt szervetlen sókra (kiváltképen" nitrátokra) 

 vannak utalva ; nitrogénszükségletüket se fehérjefélékből, se a levegő elemi 

 nitrogénjéből fedezni nem tudják, ámbátor pl. cyanatok pótolhatják a nit- 

 rátokat. Mesterséges kultúrákban bebizonyították ugyan, hogy phanerogam 

 növények is felvesznek szerves nitrogénvegyületeket ; de a természetben 

 élő virágos növényekre nézve elfogadhatjuk azt a tételt, hogy az elemi 

 nitrogént és a talajban foglalt szerves nitrogénvegyületeket épen nem, vagy 

 csak jelentéktelen mértékben tudják felvenni és haszonra fordítani (ha 

 ugyan gyökerükben nem laknak táplálkozást közvetítő gombák). A talaj 

 készlete nitrogéntartalmú, oldható sókban, nevezetesen nitrátokban, nem 

 mindig nagy és sokszor csakhamar kifogy, a talaj kimerül és a növény nem 

 tud rajta megélni. Éhkor áll be az az e.sct, hoyíj a Irvcgőbcn foglall elemi 

 (és a huinusz szerres veínjületcihen mef/kötölt) )}itrof/é)i seyühetne a bajon; 

 azonban a chlorofillos növény sem az egyiket, sem a másikat fel nem tudja 

 használni és azért el is pusztulhat kellő nitrogén-táplálék hiánya miatt. Ha 

 ellenben a nővén/ gyökerében gomba vagy bacterium lakik, mely a szerves 

 vegyületekben foglalt nitrogént átveszi és átalakítja vagy a levegő szabad, 



