294 BERNÁ'P'SKY 



az érdekes, hogy minden Orchidea-féle gyökerében találunk benlakó gom- 

 bát, még az exotikus fajoknál is, meg a hazai EptpacHs pahistrís nevű 

 fajnál is, melyről azt tartották, hogy gyökere nem tartalmaz gombát. Meg- 

 jegyzendő azonban, hogy a benlakó gomba jelenlétének megállapítása ezél- 

 jából szükséges olyan gyökérrészeket megvizsgálni, melyek keményítőt 

 tartalmaznak. 



Hogy a gombát mi indítja a növény gyökerébe való behatolásra, arra 

 nézve kevés kutatás történt eddig. Többnyire megelégednek annak kijelen- 

 tésével, hogy a gazdanövény a gombával és megfordítva a gomba a növénj'- 

 nyel szívesen együtt él és ezért a növény a gombát szívesen magába ereszti, 

 a gomba pedig felkeresi a növényt. De világos, hogy valami physiologiai 

 okának kell lenni annak, hogy a gomba miéii; furakodik a gyökérbe, még 

 pedig arna részébe, a hol keményítőre talál. Hiszen ép úgy megtámadhatná 

 a növény levelét is vagy a gyökér merisztemáját, stb. Meg ha a gomba már 

 benn jár a gyökér belsejében, miéit nem kalandozik el tovább, pl. az edény- 

 nyaláb-szövetbe ? Megfigyeléseim alapján én arra az eredményre jutottam, 

 hogy a gombát a parenchyma-sejtekben foglal t szénhi/drátokból kiinduló 

 chemiai inger vezérli, midőn a gyökérbe furakodik és benne terjeszkedik. 

 Én azt tartom, hogy <i ggöl.rrlakő <jO)iibdl:((l purazitdknak kell IcLiidcni ; 

 de gyenge paraziták, mert csak szénhydrátokat, keményítőt pusztítanak, 

 azt is csak akkor, ha a szénhydrátból kiinduló chemiai inger elég erős arra, 

 hogy az utat álló sejtfalak átfúrására rábírja a gombát. 



A mikor tudjuk, hogy egészben véve a gomba csak hasznára van a 

 gazdanövénynek, nem pedig ártalmára, nehéz elfogadni azt, hogy a gomba 

 parazita módjára támadja meg a növényt. De épen azért emelem ki, hogy 

 a gomba gyenge a gazdanövénynyel szemben és ha eleinte ő a támadó fél, 

 abból még nem következik, hogy később kudarczot nem vallhat. 



Hogy miért tartom a gombát parazitának és miért hiszem azt, hogy 

 a gyökérbe való hatoláskor és a benne való térfoglaláskor chemiai inger 

 vezérli, azt ez alkalommal bővebben kifejteni nincsen helyem ; de a számos 

 adat közül, melyek e feltevésre bírhatnak, megemlítek egynehányat. 



a) A gomba az élő g ijökér fűzövet sejtfalad álfdrja. A sejtfal átfúrását 

 nem lehet a növényre nézve kedvezőnek mondani, mert azáltal épségében 

 kárt szenved ; az a tény, hogy a gomba a sejtfalakat átfúrja, határozottan 

 parazitizmusra vall. De milyen sejtfalakat fúr át a gomba ? Csak olyanokat, 

 melyek mögött közvetlenül tartaléktáplálóanyagok, szénhydrátok vannak 

 és a melyek egyúttal elég gyengék arra, hogy a gomba rajtuk keresztül- 

 hatolhasson. Azonban a gomba nem puaztítja el a sejtfalat, nem táplál- 

 kozik lieló'le. Azért a sejtfal átfúrása ugyanolyan megítélés alá esik, mint 

 az a tünemény, midőn mesterséges kultúrában a gombafonal különböző 

 indifferens hártyákat, vékony lemezeket, pl. vékony aranylemezeket is át- 



