A GOMBALAKTA GYÖKEREKRŐL. 295 



fúr, ha chemiai inger vezérli, ha t. i. az illető lemez alatt táplálóanyag van. 

 Hogy csakis a sejtfal mögött fekvő táplálóanyagból kiinduló chemiai inger 

 birja rá a gombát arra, hogy a sejtfalat átfúrja, azt támogatja egyebek közt 

 következő megfigyelésem. A Xcotlia nithn^ (fy'/.s gyökerében a parenchyma- 

 tikus, keményítötartalmu szövetben két zónát lehet megkülönböztetni, egy 

 külsőt és egy belsőt. A kettőt úgynevezett sejtközötti légjáratok választják 

 el egymástól. Ugyanis az illető helyen, a két zóna között, a sejtek a hossz- 

 irányú falakkal nem érintkeznek közvetlenül egymással, hanem közöttük 

 több {x-nyi köz van. Ez a zóuaköz megakadályozza a gombát abban, hogy 

 a külső zónából a belsőbe is átmenjen. Hasonló jelenség mutatkozik egy- 

 némely fa gyökerében is, valamint a Leguminosák gyökérgumóiban. 



b) A Le(/uinii!Osák és más növények — pl. az égerfa, Ahms — gyö- 

 kerén a gomba behatolásának az szokott lenni következménye, hogy az 

 illető helyen daganat képződik. A dagaiiatképződés nem egyéb, mint az 

 illető szövetrész szertelen túltengése, a mit mindig rendellenességnek s a 

 parazitikus behatás reakcziójának tekintünk. ' 



c) A (joinba elpusztítja az összes keményítőt, melyre rátalál és a mely 

 birtokába esik, úgy hogy az "eleintén keményítővel telt parenchymasejtből 

 az összes keményítő elvész. A gomba részben e keményítő révén nő meg 

 akkorára — vagy szaporodik el a bacterium annyira — hogy végre az 

 egész sejt üregét elfoglalja. A keményítőt a növény munka árán szerezte 

 és az neki. szükséges, magakészítette táplálóanyag. 



2. A (joinha a sejtben való elszajujrodrísa vat/y megnövekedése köz- 

 ben elend nitrogént asszimilál, vagy — humuszlakó növényekben, külö- 

 nösen a levelefogyott Orchideáknál (pl. CoraUiorldza, Neottia stb.) — 

 a talajból eredő szerves nitrogéntartalmú vegyületek átalakításában 

 működik közre és talán carbonszükséglete fedezésére sem él tisztára 

 keményítőből. De arról, hogy az illető anyagok, t. i. az elemi nitrogén vagy 

 a humuszvegyületek hogy jutnak a gyökér belsejébe, azokba a sejtekbe, 

 melyekben gomba van, vajmi keveset tudunk. Megdönthetetlenül csak az 

 van bebizonyítva, hogy a gombák általán olyan szerves anyagokat, melyek 

 a virágos növényekre nézve értéktelenek, át tudnak alakítani és hogy egy- 

 némely gomba (és kiváltképen bacterium) elemi nitrogént asszimilál. Hogy 

 épen azok a gombák (vagy bacteriumok), melyek gyökerekben laknak, szabad 

 nitrogént asszimilálnak, az még nincsen exakt módon közvetlenül meg- 

 állapítva, de másként alig; lehetséges. Csak a Clostridium Pastenrianuni 

 nevű bacteriumról tudjuk, hogy szabad nitrogén nélkül meg se élhet ; de 

 ez talajban élő, nem gyökeret lakó bacterium és még nincs mégállapítva, 

 hogy ez a faj fordul-e elő gyökerekben mint bentlakó bacterium. Hogy 

 azonban a Leguminosák gyökereiben lakó bacteriumok minden bizonyára 

 nagymennyiségű elemi nitrogént asszimilálnak, az kidturkisérletekkel 



20* 



