296 BEKNÁTSKY 



iiliizoihdfó. A kötött nitrogén mennyisége tetemesen nagyobbodik akkor, 

 ha a Leguminosa g3'ökerein bacteriumlakta gumók vannak ; ellenben nitro- 

 gén-asszimilálás nem konstatálható, ha a növény gyökerein nincsenek 

 bacteriumlakta gumók. Támogatják e mai nap gyakran vitatott nézetet a 

 következők : 



(i) A bacteriumlakta gumók csak ott fejlödnek ki, a hol szabad levegő 

 fér hozzájuk. Ennek egyébiránt egy gazdaságilag igen figyelemre méltó kö- 

 vetkezménye van, az, hogy a Lcfjuiiiinosák laza, azaz jól szellőzi elctl 

 lalajha)! iió'vck meg legjobban. 



h) A bacteriumlakta gumók csak akkor fejlődnek ki nagy számban és 

 nőnek meg nagyokra, ha a talaj salétromsótartalma (nitrát-tartalma) olyan 

 csekély, hogy a gazdanövény belőle nitrogén-szükségletét fedezni nem igen 

 tudná; ellenben a gumók kifejlődése ggenge, ha a talaj bővea tarlalmaz 

 mtrálokat. 



r) Valamikor azt hangoztatták egyesek, hogy a Leguminosák bacte- 

 riumlakta gumóiba levegő nem is juthat, mert az egész gumót elparásodott 

 kéregszövet veszi körül, mely se vizet, se levegőt át nem ereszt. Evvel 

 szemben Frank is kimutatta, én is meggyőződtem arról, hogy a Leguminn- 

 sál, baiierianilalda gumóiba hivülről naggon is jalkal levegő. Mert az a 

 kéreg, mely a gumót körülveszi, sok helyen át van törve, úgy hogy a gumó 

 belső szövetében levő gázok nagyon is közlekedhetnek a külvilág levegőjé- 

 vel ; a gumó kérgében sűrűn elszórt lyukak valóságos lélegzőszervekként 

 működnek. 



Szóval, bármilyen homály is borítja egyelőre a gomba physiologiai 

 működését, nevezetesen anyagcseréjére vonatkozó ismereteinket, talán a 

 leghelyesebben úgy összegezhetjük azokat : A sejtben lakó gomba akkor, 

 a mikor életműködése javában folyik, a gazdanövénytől kap vagy jobban 

 mondva elvesz szénhydrátokat, de egyúttal olyan anyagokat is vesz fel és 

 hasonít át, melyek a külvilágból származnak és a melyek közvetlenül a 

 gazdanövényre nézve értéktelenek. 



A gomba tudvalevőleg fogyasztja a gazdanövény szénhydrátjait, de 

 se sejtfalat, se plazmát, se sejtmagvat nem pusztít. E jelenség avval magya- 

 rázható, hogy belőlük nem tud táplálkozni. Épen úgy, mint az egyik állat 

 rovarokból él, egy második melegvérű állatok vérét szívja, ismét más 

 növényevő, a különböző gombák (és általán növények) is különböző táp- 

 szerekre vannak utalva és mást, mint a nekik megfelelő tápláló anyagot, 

 nem pusztíthatnak. Ha felteszszük, hogy a gyökérlakó gomba szénhydrátra 

 és pl. elemi nitrogénre épenséggel rá van utalva, akkor érthetővé válik, 

 hogy miért hagyja bántatlanul a sejtjjlazmat, sejtmagvat. 



3. Miután a gomba a gazdanövény sejtjébe furakodott és azután meg- 

 növekedett vagy elszaporodott benne, elkövetkezik az az idő, liogg szűk 



