A GOMBALAKTA GYÖKEREKRŐL. 29/ 



íci'iz iK>l,i (I litinjd. A sejt belsejében körül van fogva a sejtfalaktól és ha a 

 szomszédos sejtek is mind telve vannak gombával, akkor semerre sem bo- 

 csáthat továbbterjedő szálakat. Csak az illető gyökérág vagy gumó csúcsán 

 terjedhet tovább, egyik sejtből a másikba, lépést tartva a gyökércsúcs 

 továbbnövekedésével. Más egyebütt a gomba szaporodó szerveket kény- 

 telen létrehozni, ha fenmaradását biztosítani akarja. Az valóban úgy 

 is történik. Igen sokszor találtak már a gomba vegetativ szervei között 

 olyan képződménj-eket, melyeket kezdetleges szaporodó szerveknek kell 

 tekinteni, a mit némely esetre vonatkozólag mesterséges kulturkisér- 

 letek útján nekem kimutatni sikerült. Azonban a fejlődésnek induló szapo- 

 rodási szervek véglegesen ki nem fejlődnek. Az elzárt sejtben nincsen elég 

 hely és nincsenek megadva a kellő physiologiai feltételek, melyek kifejlő- 

 désükhöz, megérésükhöz okvetlenül szükségesek. Mivelhogy tehát a nagyra 

 nőtt vagy elszaporodott gomba sem tovább nőni, sem szaporodási szerveket 

 létrehozni nem tud, lassanként inegszÜDÍl: az addif/ foli/latott életmül.ö- 

 Oése és szinte önmagát kezdi emészteni. A gomba egész teste kórosan el- 

 változik és végre elhal. Azok a különféle furcsa képződmények, melyek a 

 gombalakott gyökerek idősebb sejtjeiben előfordulnak és más-más elneve- 

 zéseket nyertek, mint pl. sporangiolok, sporangoidok, bacteroidok stb., azok 

 mind kóros állapotokat tüntetnek fel és a kedvezőtlen viszonyoknál fogva 

 elhalálozó vagy elhalt szaporodási szerveknek tekintendők. 



4. Miután a gomba elhalt, az összes anyag, niehj testében fel van hal- 

 mozva, bent marad az illető sejtben és szövetben. Azt hiszem, főleg ennek 

 a körülménynek köszönhető, hogy a gazdanövénynek haszon is jut a benne 

 járó vendég működéséből, ámbár eleinte tulajdonképen kárt szenvedett. 

 A gomba halála után a gazdanövény felhasználhatja táplálkozásra az elhalt 

 gombatestben felhalmozott anyagokat, tehát visszakapja azt, a mit veszített 

 és még többet is nyer. Bizonyos, hogy a gazdanövény azokat a most már 

 élettelen anyagokat értékesíteni tudja, ha nem is mind, de tekintélyes részét. 

 Különösen nitrogéntartalmú vegyületek birtokába jut, sok esetben épen 

 akkor, midőn legnagyobb szüksége van bőséges nitrogén-táplálékra, t. i. 

 magérés idején. Az kimutatható, hogy a gazdanövénij al.kor fejlődik leg- 

 egészségesebben, ha a gyökerébe)) lakó gomba elbetegedik és azok a fent 

 említett, kórosan elváltozott, felpuffadt szervek nagy számban mutatkoz- 

 nak. Miután a gazdanövény a gomba elhalt testéből minden értékesít- 

 hető anyagot felvett, az illető sejtekben a gombának csak összeaszott váza 

 marad meg, mely már egészen indifferens, akár csak valamely mészoxalat- 

 kristály a levél szövetében. 



Ez az élete folyása a gj'ökérbe hatolt gombának. Befurakodik oda, a 

 hol szénhydrátot talál. A gazdanövény kénytelen a vendéget eltűrni, sőt 

 visszahatásként elgumósodás is áll be a gyökéren. De a befurakodott gomba 



