ABSIDIA SEPTATA. äW7 



nem esetleg feltűnő újabb megfigyelési adatok kedvéért más substratumra 

 vittem át a gombát. 



Uj substratum gyanánt sterilizált szilvalét és darabkákat a szilva 

 húsából használtam. Egyúttal arra volt gondom, hogy kevésbbé nedves 

 és lehetőleg melegebb atmospha^ra környezze az egészet. Háromszor 

 huszonnégy óra múlva a gomba myceliuma észrevehetőleg megerősödött 

 és egyszersmind úg}^ fejlődött ki, a hogy az az Ahsidia mptata-vB, nézve 

 Van Tieghem szerint jellemző, ugyanis szép indák emelkedtek ki a levegőbe 

 és rajtuk, csúcsukon, helyezkedtek el kettesévei-hármasával, sőt ötösével a 

 sporangiumtartók, az eddigieknél jóval nagyobb, erősebb sporangiumokkal. 

 Néminemű eltérés mindazonáltal mutatkozott még most is ; a mi azonban 

 a faji kérdésié szerintem mind nem lényeges, hanem legfölebb mint phy- 

 siologiai, kulturkisérleti adat birhat érdekességgel. A myceliudák képezte 

 ív magassága némely esetben közel 1 cm., míg az ív legnagyobb szélessége 

 2 — 4 mm. volt. Az ív a csúcsán gyengén meg volt törve, úgy hogy az 

 egész inda szép «csúcsívet» alkotott. A gyönyörűen kifejlődött, gótstilű 

 ivekre emlékeztető indákat a leggyengébb fuvallom eltorzította. A levegő 

 szárazsága szemmel látható hatással volt rá, még pedig a magasba való 

 emelkedést segítette elő. A sporangiumtartók nem ágaztak el immár és 

 máshol nem is képződtek, csakis az indák csúcsain, még pedig a legtöbb 

 esetben kettesével. A két közösen eredő sporangium együttvéve szintén 

 egy szabályosan kifejlődött, gót mintájú ívet képezett, melynek síkja az 

 őket hordozó myceliuminda síkjára pontosan merőlegesen állott. Ha tekin- 

 tetbe veszszük, hogy a magasba emelkedő myceliuminda rendes kifejlődés 

 alkalmával függőlegesen áll és az ő csúcsán eredő felemelkedő sporangium- 

 tartókat egy-egy erős, nehéz sporangium tetőzi be : akkor csodálni kell az 

 egész szerkezet egyszerű, de szép technikáját. Törpe sporangiumok nem 

 voltak, hiszen a sporangiumtartók nem ágaztak el. 



Hogy a gomba typikus kifejlődési alakjai — nevezetesen mycelív, 

 szabályosan elrendezett, el nem ágazó sporangiumtartók — és az első íz- 

 ben talált, nyilván rendellenesen kifejlődött, elágazó tőből eredő sporan- 

 giumtartók meg törpe sporangiumok közötti kapcsolatra is némi világot 

 vessek, a kulturkisérletek )t folytattam. Vízzel erősen felhígított substra- 

 tumon, különösen tiszta, alig egy kevés czukrot, sókat tartalmazó vizén 

 különféle torzalakok fejlődtek ki, melyek mindenféle átmeneti, közbeeső 

 alakot tüntettek fel a typikus mycelindák meg sporangiumtartók, és a tőből 

 eredő, elágazó, törpe sporangiumos sporangiumtartó között. Volt pl. tőből 

 eredő, egyenes sporangiumtai'tó, melynek egyik ága azonban mycelívet ké- 

 pezett. A különböző alak bizonyítja, hogy a mycelium kifejlődése nagyon 

 iiKjadozó éa a Idlhő physioloyiai befolyásoktól nagy mértékben függ. Van 

 Tieghem óta senki sem ismertette az Apsidia septata-t és a mycelium azon 



±7* 



