i08 D? BERNÁTSKY 



alakját, melyet Van Tieghem látott, nem kell okvetlenül fajbizonyító, 

 diagnosztikus jelnek venni. 



Mintán ime hosszas kulturkisérletek útján kitudódott, bogy az a 

 gomba, melyet a fent említett fenyőgyökereken találtam, semmi más, mint 

 Ahsiőia septdta Y. Tiegh., (ámbár a mycelium és a sporangiumtartók alakja 

 nem felelt meg cseppet sem Yan Tieghem leírásának), kérdés, bogy ezentúl 

 mit tartsunk e gomba kritériumának, bisz nem lebetünk mindig abban a 

 helyzetben, hogy hetekig tartó kulturkisérleteket végezzünk pusztán a faj 

 meghatározása czéljából. A fentebbiekből kitűnik, hogy e gomba tisztára 

 és csakis a sporangiumáról ismerhető meg (ha ugyan zygospora nem áll 

 rendelkezésre). A sporangium változtatja nagyságát és színét — megjegy- 

 zem ugyanis, hogy az egész gomba színe is változó, rendesen tiszta fehér, 

 de hol kékes, hol szinte fekete is lehet. Hanem azért a legkisebb sporangium 

 alakra és részeinek alakjára nézve olyan, mint a leg nagyobb sjioranginm , 

 és spóráinak esak száma váUozhatik, de nem alakja, se nagysága. A spóra 

 nagysága szigorúan véve nem egészen állandó, de egy sporangiumon belül 

 sem az, meg a különbség alig észrevehető, szót sem érdemel. A sporangium 

 és részeinek alakbeli jellemvonásai állandók, azért kritériumként szolgál- 

 hatnak, míg a mycelium és a sporangiumtartó jellemvonása nem állandó és 

 azért csalódásra, tévedésre szolgáltathatnak okot. A Tiegliemella-génns?, 

 leválasztása pl. törpe sporangiumok és törpe sporangiumtartók szabály- 

 talan elhelyezkedése alapján történt (lásd Saccardo, Sylloge Fungorum, 

 Vn, p: Íál5.) és azért nem helyeselhető. A myeeliiim és a sporangium- 

 lartók íniként való kifejlődése az i4ft,s/(//a-génuszra (sőt Yan Tieghem sze- 

 rint az egyes fajokra nézve is) jellemződdé nem állandó bélyeg, mint ez 

 legalábl) az Absidia septata nevű fajra vonatkozólag vizsgálataimból ki- 

 tűnik. Yalamint pl. valamely alpesi növény mélyebb fekvésben abnorm 

 növekedésű, de virágjáról mégis megismerhető, vagy valamint az ág 

 csúcsán kifejlődő levél némileg — olykoi- nagy mértékben is — eltér áz 

 ág tövén eredő levéltől, úgy a gomba myceliuma is változhatik. A vizsgálat 

 tárgyát képező alsóbbrendű gomba mindig úgy fogható fel, mint az üveg- 

 házban megnőtt növény, akár laboratóriumban neveltük fel üvegbura alatt, 

 akár a «szabad természetben» szedtük. Csakhogy a gomba feltűnőbben 

 változik a külső körülményekhez alkalmazkodva. Föltehető, hogy a test 

 alakulása ökológiai összefüggésben van a külső viszonyokkal. Azért helyes 

 volna gombafajok ismertetése alkalmával azokat az ökológiai viszonyokat 

 is közölni, melyek között a gomba a megíigyeléskor volt. A gomba jellem- 

 zéséhez nemcsak az tartozik, hogy milyen alakulást mutat, hanem az is, 

 hogy milyen körülmények között fejlődik ki épen így vagy amúgy. 



Yégűl megemlítem, hogy a gomba zygospórái nem fejlődtek ki kul- 

 túráimban, a minek az az oka, hogy kultúráimat nem szabályozhattam 



