106 Dt BEENÁTSKY .TENO 



nvire csak egy-egy magányos, sajátságos alakú fára akadunk, rendesen kő- 

 fal mellett, ház mögött. Ha törzse egyenesen égnek is nö, felül az ágak 

 hirtelenül sűrűn elágaznak, össze-vissza gabalyodnak, derékszög alatt meg- 

 görbülnek, rövidek. Ebben a fa sajátságos alkabnazkodá -;a nyilvánul a szél 

 törő erejéhez, A fügefa ágai könnyen töredeznek, de a letört ágat letörés 

 után mellékág pótolja, mely derékszög alatt nő tovább, de csak addig, míg 

 ez ismét le nem törik, miután új mellékág veszi át a főszerepet s így tová])b. 

 Máskor meg a fügefa törzset sem bocsát, hanem elcserjesedik. 



1)) A szél In1é))ó' és mt'f/rlfhiló' ]nilds>ni1 rtni. Hogy a növény miképen 

 viselkedik a szél kitépő és megdíintő erejével szemben, az nemcsak magá- 

 tól a növénytől, hanem a talajtól is függ. Némely talajban a növény jobban, 

 másban rosszabbul tud meggyökerezni. A szél tépő és döntő hatása ellené- 

 l)en a kultúra jobban megvédhet, mint a törés ellenében. Az Eucah/ptux-i 

 fiatal korában meg lehet támogatni, hogy a vihar ki ne tépje, de ágait a 

 letörés ellen biztosítani bajos. A szél tépő és döntő hatása ellen az olajfa 



9. A Trichonema Ihdhorodium lélegzönyilása. 



tud kitűnően védekezni. A törés ellen főleg fá,ja anatómiai szerkezete biz- 

 tosítja, melynél fogva a törzs s az ágak meghajolnak s kitérnek a szél elől. 

 A kitépés ellenében pedig a föld szinén hatalmasan kiizmosodó gyökerek 

 s tönkképződés biztosítja. A Monte Asino felé vezető út mellett nagy tere- 

 bélyes olajfák állanak. E fák koronájába hiába kapaszkodik a szél, nem 

 dűlnek ki, még ezen a sziklás, tehát a gyökerek czélirányos kifejlődésének 

 nem kedvező talajon sem, mert a törzs a tövén megvastagodik s for- 

 mátlan tönkké alakul. Az ennek megfelelő jelenség, a «deszkagyökerek» 

 képződése, különösen mocsárlakó fákon ismeretes, azonkívül pl. & Popidiis 

 pyraniidalis-on. Azt hiszem, ez az ökológiai tulajdonsága az illető növé- 

 nyeknek hol a szél, hol a víz tépő s döntő erejével szemben való védeke- 

 zés. Olyan növésű fák, mint a Popuhis pi/r amidalis, könnyebben dőlnek 

 meg, mint alacsony termetűek ; de a deszkagyökerek a megdőlést megaka- 

 dályozzák, tehát correlatioban állanak az egész fa termetével. A mocsárlakó 

 növények a mocsár puha, iszapos talajában nehezen tudnak szilárdan meg- 

 gyökerezni ; a kidőlés veszedelme akár a víz, akár a levegő heves mozgása- 

 kor jobban fenyegeti őket, mint a száraz, szilárd talajban álló. csak a 



