los m BERNÁTSKY .TENO 



nak a növényzet kifejlődésére nézve. x\lkalmas talajban a széltől háborga- 

 tott fa is jól meggyökeredzik s Lussiu vidékén is kifejlődhetnék a szálerdő. 

 De ha az ember beavatkozik a természet rendjébe, az erdőt kipusztítja, 

 akkor a föld is megváltozik : az anyakőzetet borító védő-takaróréteg a szél. 

 eső és napsugár zsákmányává lesz és végül kopár sziklák állanak az egy- 

 kori termőföld helyén. A sziklás, köves földön immár fa nem tud kénye- 

 kedve szerint gyökeret ereszteni ; a gyökérnek a sziklához kell alkalmaz- 

 kodnia, repedést kell keresnie, abl)an aztán elkalandozhatik. A fa tövénél 

 eredő vastag gyökerek azonban nem nőhetnek oldalt minden irányban, 

 hogy a fát ligy tarthassák fogva, mint kötelek az árbóezot, vagy mint — a 

 növényországból véve jellemző példát - - a mellékgyökerek a kukoriezaszárt. 

 Azért dől ki a szálfa az ilyen helyen. Lussin szigete csak egy pont azon a 

 nagy területen, a liol ez a három, egymásba kapcsolódó körülmény okozza 

 nagyrészt, hogy mai nap száleidő nem fejlődik ki a védtelen helyeken. 

 Hogy a hydrometeorologiai viszonyok nem engednének dús favegetácziót 

 kifejlődni, azt némely völgy gyönyörű ligetje, vag}' a kultivált növények 

 pompázása megezáfolja. A főokozó nem egyszerű tényező. Sem nem pusz- 

 tán a bóra, sem a kedvezőtlen kopár sziklatalaj, sem az ember egykoron 

 elkövetett bűne egymagában nem elégséges arra, hogy erdők újból ne kép- 

 ződjenek. Mind a három tényező együttes működésében van a pusztulás 

 oka. Ha az egykori erdőket ember ki nem irtja, a szél, eső vagy napsugár 

 sem tudja a talajvédő rétegeket eltávolítani, a földet kimosni, a takarót 

 alkotó növény szőnyeget leperzselni s elsodorni. Máskülönben a hol kedve- 

 zőbbek a talajviszonyok, ott ember bátran vághatja a fákat és a szélnek is 

 szabad útja lehet, ha a talaj nem romlik, a növényzet is megmarad. Yag}' 

 ha előáll sziklás talaj, de nem rohanják meg évről-évre oly eszeveszett vi- 

 harok, akkor megnő sokféle fa meg fű és az erdő mindig megújul. 



c) Az mnéllődö es- foJiitontaiió medxdiikai helKilcUnak hövi'lJ.eznir- 

 nije <( rneggörhüléx. A hol állandó irányú erős szél uralkodik, ott ugyan- 

 abban az irányban meghajlott fákat találunk. Nálunk tudvalevőleg a Po- 

 pulu>> pyramidalis deszkagyökerci mutatják a vidék uralkodó szeleinek az 

 irányát,* Lussin szigetén az Olca cnropaea meghajlott törzse, ágai s az 

 egész lombozata. A fentebb leírt, részint emelkedő vagy akár földre hajlott 

 olajfák mind párhuzamosan állanak a bóra irányában. Az olajfa ága igaz 

 hogy törik is ; túlzás azt mondani, hogy csak hajlik, de nem törik. Azonban 

 a letörés csak alárendelt szerepet játszik. Azokon a helyeken, a hol a fa 

 egészen ki van téve a vihar dühének, ott meggörbült a törzse ; a hol csak 

 koronáját éri a szél, ott nem igen hajlik, hanem törzse megerősödik és 



* FiALowsKY L. szerint; lásd: Természettudományi Közlönj-, XXX. (1S98), 

 pag. : 276. 



