176 MERELY LAJOS 



Iván meglehetősen kiszélesedettek és egj'enesek. A tövisnyújtványok 

 (proc. spinosi) alacsonyak, hátrafekvők, a keresztcsigolya felé mindinkább 

 alacsonyabbá lesznek : a 8. csigoh'ának nincs tövisnyújtványa, a 9-en csak 

 nyoma van. A farcsikcsont (os coccygis) az előtte fekvő kilencz csigolyá- 

 nál jóval hosszabb. Alakra nézve háromélű tőrhöz hasonlit ; alsó oldala 

 teljesen lapos ; hátoldalán erőteljes taraja van (spina ossis coccygis). 

 Elülső végén, a keresztcsigolvával való izüléséhez közel egy-egy három- 

 szögalakú oldalszárny (csökevényes harántnyújtvány?) lép föl, mely alatt 

 a farcsikideg átlépésére szolgáló cancűis coctygeus nagyon apró nyilasa 

 fekszik. 



A szegycsonti készülék (apparatus stenialis ; lY. tábla, 4. ábra) 

 csak a megcsontosodott, erős hollóorrcsontból (c or acoí ileum) s a horgony- 

 alakú szegycsontból (stcriiuiii) áll, mely utóbbinak keményebb mészporcz- 

 ból álló nyele és rendkívül önöm üvegporczból álló véglemeze van. 



A felső karcsont (Inuiicriis ; V. tábla, 8., 9. ábra) erős és rövid, 

 tarajalakú crista ventralis és tuberculum mediale által tűnik ki : az utóbbi 

 gyönge élben (spina tuJjerc. medial.) folytatódik. A crií>ta medial is telje- 

 sen hiánj^zik. 



A kéztő (carpus ; lY. tábla, 5. ábra) s a lábtő (tarsus ; lY. tábla, 6. 

 ábra) öreg állatokon megcsontosodó mészporczai szám, alak és elhelyezés 

 tekintetében teljesen a Ranidák-éiyal azonosak. 



A kéztő hat eleme közül az első sort az orsó- és a singcsonthoz csat- 

 lakozó radiale s az ulnare képviseli. A radiale belső oldalához illeszkedik 

 a kéztő belső szélén fekvő s az orsócsonttal nem találkozó centrale (Ge- 

 genbauk) és mind a három csonthoz a carpale III — Y csatlakozik, míg a 

 carpale I és a carpale II csak a centralé-n nyugszik. A carpale I és car- 

 pale II hordja a második, a carpale III — Y pedig a harmadik, negyedik és 

 ötödik kézközépcsontot. 



A lábtő részei az első sorban a hengeres tibiale és fibular e ; a máso- 

 dikban befelé a centrale (Howes és Ridewood), közbül a tarsale I (Born) s 

 kifelé a tarsale II^III (Gegenbaur), mely utóbbihoz a negyedik lábközép- 

 csonttal szemben fekvő s a tarsale lY. és Y-nek megfelelő (Gegenbaur) 

 ligameníum tarsi supplens nevű in kapcsolódik. A centrale nemcsak az 

 első lábközépcsontot, hanem a csökevényes hatodik ujj (praehallux, Born) 

 lábközépcsontját és perczét is hordja. 



A lábujjak végső percze y-alakú (X. tábla, 4. ábra); a keresztben 

 fekvő ág két vége hátrafelé görbül és hegyesen végződik, elülső széle há- 

 romkaréj ú. 



A nyelv (Y. tábla, 2. ábra) széles-tojásalakú, épszélű, két oldalt és 

 hátsó szélén meglehetősen szabad, de hátul nem na gyobbmértékben 

 mint oldalt. Elülső szélével párvonalosan félköralakú barázda halad, ez 



