ADATOK AZ UJ-GUINEAI SZUKSZAJU BEKAK ISMERETÉHEZ. 



177 



azonban bizonyára csak a felső állkapocs belső szélének a conserválás 

 folytán visszamaradt lenyomata. A nyelv közepét határozott, hosszanti 

 barázda szeli át, mely hátsó végén mély gödörré süpped. 



A garat bejárata előtt két harántul fekvő inyredö ötlik fel (V. tábla, 

 1. ábra). Az elülső rövidebb, erős ivben előfelé domborodó, az Eustach- 

 kürtök nyilasai előtt fekszik és többé-kevésbbé karéjosszélű. A hátsó 

 jóval hosszabb, gyenge ivű, az Enstach-kürtök nyilasai k ö z t fekszik és 

 hátsó széle erősen fogazott. 



Hanghólyag. Boulenger szerint a hímnek nem volna hanghólyagja, 

 én azonban a hím példányon nagyon erőteljes és nagy, a musnilus sub- 

 liyoideus táskaszerű kiduzzadása által keletkezett zacskót találtam, mely 

 egészen úgy, mint az alább leirandó Mctopostira ocellatá-n, az alsó áll- 

 kapocs két vége közt van kifeszítve (VII. tábla. 6. ábra). 



A petefészek (V. tábla, 3. ábra) nagy és kevés petét tartalmaz. 

 A peték már éretlen állapotban is 4"3 — 5 mm. átmérőjűek s így teljes jog- 

 gal föltehető, hogy az ivadék a petén belül teljesen készre fej- 

 lődik. 



Gnathophry ne n. g. 



Mantophryne (part.) Boulenger, Proc. Zool. Soe. of London, 189S, p. 480. 

 Phrynixalus (part.) Boettger, Abli. Senckenb. Ges., XXV (!2), 1901, p. 368. 



A termet nagyon zömök. A fej kicsiny vagy köz epés nagyságú. A vég- 

 tagok nagyon vaskosak, de meglehetősen hosszúak. A kéz- és lábujjak sza- 

 badok s kisebb-nagyobb végkorongokat viselnek. A szem nagy és kidüledt : 

 a pupilla vízszintesen tojásdad. A dobhártya egész határozottan felötlő. 

 A nyelv nag}", hosszúkás-tojásdad, épszélű; közepén hosszanti barázda 

 vonul végig, mely hátsó végén gödrösen besüpped; hátul kevésbb.é 

 szabad, mint oldalt. Az iny fogatlan; a belső orrlyukak mögött egy- 

 egy enyhén előre domborodó, a középvonalban összeérő, kevéssé kitűnő ív 

 jelentkezik, A garat bejárata előtt két, egyforma hosszú inyredő fekszik; 

 az első kissé előre domborodó, vastag, épszélű ; a második csaknem egye- 

 nes, hátsó széle erősen fogazott. 



A felső állkapocs két szára az állközti csont előtt álízületben 

 egyesül. A homlok-falcsont mintegy háromszor oly hosszú, mint a szem- 

 gödör közepén mért szélessége ; felülről lapított ; határozottan kitűnő nyíl- 

 taraj a van, melyre hatalmas izmok tájiadnak ; oldalszéle kétszer öblös, 

 elülső széle csakn'em félköralakú. A dobcsont háromágú ; járomnyújtványa 

 erőteljes, hegyén kerekített sarlóalakú lemez képében görbül 

 befelé; Az inycsontok hátsó oldala csatornásán kivájt ; belső végűk nagyon 

 kiszélesedik és egy-egy karéjforma lemezben folytatódik hátra- 

 felé. Az ekecsontok keskenyek, nyelükkel oda csontosodnak az inycson- 



Temiészetrajzi Füzetek. XXIV. köt. 



1'2 



