180 MÉHELY LAJOS 



Sággal állíthatom, hogy a felső állkapocs két szára nem fogja 

 közre az állközti csontot, hanem álízületet képez előtte. 

 A YL. tábla 3. ábráján feltüntetett viszonyok nyilvánvalóvá teszik, hogy a 

 felső állkapocs baloldali száráról rendellenes képződés, vag}" véletlen törés 

 következtében egy *-gal jelzett csontdarab vált el s talán ennek következ- 

 tében tolódott el és fejlődött rendellenesen a symphysis is. Hogy ez a 

 páratlan esontdarab a felső állkapocsnak a része és nem tartozik 

 az állközti csonthoz, kitűnik abból, hogy az állközti csontnak ön- 

 állóan kifejlődött y^co'.s doitalis-a. van, mely a rendellenes csontdarabka 

 alá nyomul s nem függ vele össze. Az állközti csontnak mind a 

 három része rendesen kifejlődött s az egész tag a rendellenes csontdarab- 

 kától függetlenül mozgatható. 



Bíró Lajos ezt a békát sűrű erdőben, a tenger szine fölött 60 — 80 m. 

 magasságban, földön heverő korhadt fában találta, mégpedig egy pete- 

 csomóval együtt. Az állat a petéken ült s «két kezével körül- 

 fogva őrizte őket». Bíró egy petét fölbontott s benne tökéletes béka- 

 alakú embryot talált. «Ez mutatja», úgymond, «hogy metamorphosis 

 nélkül, vízen kívül, nem petéből, hanem tojásból fejlődik». 



A szerencsés gyűjtő az állattal együtt a petéket is beküldte, szám 

 szerint 17-et. A peték a szokásos békapetékhez képest igen nagyok és kissé 

 tojásdad-alakúak, a mennyiben hosszabb átmérőjük 7 mm., a rövidebb 

 csak 6'5 mm.-t tesz. Az egyes petéket átlag 4 mm. hosszú kocsány fűzi 

 össze, tehát valamennyi pete gyöngy zsinór alakjában függ össze. (IX. tábla, 

 6. ábra). E tekintetben sok hasonlatosság van a M((ntopJírij))e robiista 

 Blgr. s a lábatlan kétéltűek ('i4/)0í/«^ rendjébe tartozó délamerikai S7/)/io/í- 

 ops amiulatus Mikan petéi közt, mely utóbbiak — mint legújabban Göldi 

 kimutatta,* — szintén gyöngyzsinór alakjában, rövid kocsányok által függ- 

 nek össze. Egészen hasonló alakú és hasonlóan összefüggő petéi vannak 

 az európai dajkabékának (Alytes obstetricans Laur.) ís.^*'-*' 



A Guathophriine robusta Blgr. petéit sárgás-barna szinű, vékony 

 szarunemű burok födi ; az összekötő kocsányok is ugyanilyenek és hosz- 

 szanti tengelyük körül többszörösen csavarodottak (IX. tábla, 7. ábra). 

 Mindegyik pete belsejét víztiszta nedv tölti ki s ebben úszik az igen 

 nagy, mintegy 5"5 mm. hosszú s 4"5 mm. széles embryo. Az embr3'o 

 félgyűrű alakjában fekszik az igen nagy szikgolyón, úgy hogy fej- és fark- 

 vége nagyon közel jut egymáshoz. Tisztán észrevehetők rajta : a két nagy 

 szem, a négyujjas mellső s az ötujjas hátsó végtagok, a szájrés és az igen 



* Zoolog. Jahrbücher, Abth . 1. System., XII, 1890, p. 170, tab. 9, fig 1—4. 

 ** G. A. BouLENGER, The Tailles Batracliians of Europe, I. 1897, p. 17:á, fig. <JiJ. 



