ADATOK AZ ÚJ-GUINEAI SZÜKSZÁJÚ BÉKÁK ISMERETÉHEZ. 18;> 



északi részén, mintegy 2200 lábnyi magasságban gyűjtött. Az egyik pél- 

 dány koponyájának a megvizsgálása kétségtelenné teszi, hogy ez a faj a 

 Gnal liophry ne-nemhe tartozik. 



BoETTGER leirását a következőkkel egészíthetem ki. A fej, hosszánál 

 szélesebb, szélessége körülbelül harmaclfélszer foglaltatik az egész test 

 hosszában ; hátul kissé kidomborodó s a nyiltaraj mentén besüppedt. Arcz- 

 orra hirtelen előre hegyesedő, csúcsán kerekített, a szem átmérőjénél rövi- 

 debb ; az arez oldala rézsútosan csap le, az orrlyuk mögött besüppedt ; az 

 arcz éle legömbölyített." Az orrlyuk jóval közelebb áll az arczorr hegyéhez,* 

 mint a szemhez. A felső szemhéjak közt levő távolság mintegy másfélszer 

 akkora, mint egy szemhéj szélessége. A dobhártya a bőr alá rejtett, azon- 

 ban körvonala (most, az 1895 óta borszeszben levő példányokon) elég hatá- 

 rozottan kitűnik; átmérője körülbelül a szemrés fele hosszával 

 egyenlő* s nagyon hihető, hogy a friss példányon a szem átmérőjének 

 ^/5-ével volt egyenlő; a szem hátsó zugától a saját átmérőjénél valamivel 

 távolabb áll. A kéz- és lábujjak szabadok, nagyon apró végkorongokat 

 viselnek. A bőr felül és alul sima ; a dobhártya mögött s a törzs oldalán kissé 

 bibircses. 



Nem lehetetlen, hogy a Werner-íőI Német-Új-Guineából Manto- 

 phryne microtis néven leirt ■>"* 5 — 6 műi. hosszú példány ennek a fajnak 

 öreg alakja, ezt azonban a fejváz ismerete nélkül nem állíthatom bizo- 

 nyosan. 



Xenorhina Ptrs. 



Xenorhina Peters, Monatsber. Akad. Berlin, 1863, p. 82 ; Boulenger, Catal. 

 Batr. Salient., 1882, p. 179; Günther, Novit. ZooL, III., 1896, p. 184; (nee. Boett- 

 GER, Zool. Anz., 1895, p. 134; Abb. Senckenb. Ges., XXV, 2, 1901, p. 369). 



Choanacantha Méhely, Természetr. Füz. Budapest, XXI, 1898, p. 175; Bou- 

 lenger, Annal. Mus. Genova, XVIII (XXXVIII), 1898, p. 709. 



A termet nagyon zömök. A fej kicsiny, hátul széles, hirtelen előre 

 csúcsosodó ; a rövid arczorr gömbölyded végű csaphoz hasonló és s z e m ö 1- 

 csös. A végtagok közepes hosszúságúak és nagyon vaskosak. A kézujjak 

 szabadok, rövidek, nagyon vaskosak és igen apró végkorongokat viselnek ; 

 a lábujjak is szabadok, rövidek s a kézujjakéinál valamivel nagyobb, de 

 még mindig nagyon kicsiny végkorongokká szélesednek. A szem kicsiny; 

 a pupilla vízszintesen tojásdad, csaknem kerek. A dobhártya körvonala 

 határozottan áttűnik a bőrön. A nyelv nagy, kerekded, épszélű vagy hátul 

 kissé beöblösödött ; csak oldalt szabad, elül és hátul odanőtt. Az iny 



* Boettger szerint csaknem a szem ^/s-ával (Zool. Anz., 1895, p. 134), ille- 

 tőleg Vs-ével (Abb. Senckenb. Ges. 1901, p. 370) egyenlő. 

 ** Zool. Anz. 1901, p. 102. 



