ADATOK AZ UJ-GUENEAI SZUKSZAJU BEKAK ISMEKETEHEZ. 



191 



másodiknál ; a negyedik észrevehetően hosszabb, mint a második, A hátsó 

 láb harmadik ujja hosszabb, mint az ötödik. Az első lábujj tövén hosszú- 

 kás-tojásdad, lágy sarókgumó ötlik fel, meljaiek hossza körülbelül a sarok- 

 gumótól mért ujj felehosszával egyenlő. A felső testoldal bőre finoman 

 szemcsézett ; a háton s a törzs oldalán többnyire apró, hosszúkás-tojás- 

 dad, olykor hosszanti sorokba rendezkedett bibircsek vannak gyéren el- 

 hintve ; az orr hegyétől az alfélig finom bőréi fut le a symmetria-vonal- 

 ban ; a hasoldal sima, csak a fandomb táján finoman szemölcsös. 



Bíró Lajos az élő példányok szinruhájáról következőkép emlékszik 

 meg: «Zöldes-barna szinűek. Jellemzőnek látszik rajtuk a hát két oldalán, 

 a lágyék előtt, egy-egy karmazsinvörös (coccineus) folt, mely félholdalakúan 

 körít egy fekete, kerek, belső foltot. A vörös szin néha keskenyen sárgás- 

 fehérrel van szegve. Némely példányon a far táján, az előlábak tövénél, a 

 háton, a dobhártya mögött, vagy a szemek között is van egy-két elmosó- 

 dott piros folt. Szivárványhártyája vörös». A formaiinban conservait és kő- 

 keményen érkezett állatokon mindebből csupán a lágyék előtt fekvő meg- 

 fehéredett folt látszik ; a test egész felső oldala vörösbarna. A czomb 

 hátulja, valamint a test egész alsó oldala vörösbarnával márványozott. 

 A márványozás különösen a torkon, a mell előrészén és a végtagokon sűrű, 

 a hason a leggyérebb, sőt némely példányokon hiányzik. A hímek torkán 

 a márványozás nagy, durva foltokká lett. Mint a szinruha nagyon érdekes 

 vonását emelhetem ki, hogy az állcsúcs mögött — mint a Mantophrijne 

 laterálison — szintén két apró, gyakran fehér folttal borított szemölcs 

 van s hogy az alsó állkapocs hátsó harmadában szintén két világos folt 

 szokott föllépni, nyilván a közeli rokonság jeléül. 



Bíró Lajos szerint a benszülöttek kái nyelven <(fádzifálá»)-nak neve- 

 zik. A benszülöttek utánzása szerint, vékonyhangú, csengő, egyhangon 

 énekelt, szakadatlan «kákákákáká» volna a szava. 



k Metopostira ocellata fej váz a (VIL tábla, 1—3. ábra) sok tekin- 

 tetben a Mantophryne lateráliséhoz hasonlít, azonban több vonásban lénye- 

 gesen is különbözik tőle. Hossza 12*5 mm., szélessége 13-5 mm. 



A homlok-falcsont két oldalszéle csaknem párvonalas ; elül nem 

 éri el az orrcsontokat; két oldalszéle mellett egy-egy, többé-kevésbbé 

 erőteljes borda fut le, mely hátul mindig a homlok-falcsont hátsó szé- 

 léig rúg, de elül majd előbb, majd hátrább érvéget. A primordiális ablakok 

 mindig keresztül tűnnek. 



Az alapcsont keresztben fekvő szárának külső széle meglehetős szé- 

 lesen találkozik a szárnycsont belső szárával ; a symmetria-vonalban fekvő 

 szára előfelé keskenyedik, többé-kevésbbé villásan behasított és 

 az inycsontok két hátulsó lebenyével találkozik. 



Az inycsontok az ekecsontokkal együtt nagyon elül fekszenek, a 



