192 MÉHELY LAJOS 



symmeti'ia-vonalban elül és hátul is meglehetősen kiszélesednek s hosszú 

 varratban találkoznak ; hátul két meglehetősen kifejlődött karéj forma 

 lemezkét bocsátanak az alapcsont felé, azonban a rostacsontra nem kül- 

 denek háromszögű nyújtványt. Hátsó oldaluk nincs csatornásán ki- 

 vájva; hátsó szélük némely példányokon gyengén bibircses, másokon tel- 

 jesen sima, sőt olykor (fiatalabb példányokon) nagyon éles. 



Az ekecsontok az inycsontokkal szilárdan összeforrtak ; egyenesen 

 az állközti csont külső sarka felé irányultak. 



A rostacsont mellső széle öregebb példányokon szilárdan összecson- 

 tosodik a porczos orrtok hátsó, szintén megcsontosodott részével. 



A szárnycsont elülső szára a Mantoplin/ne lateráliséhoz hasonlóan 

 lemezesen kiszélesedett s belső szélén némelykor többé-kevésbbé fogazott ; 

 belső szára meglehetős szélesen találkozik az alapcsonttal ; hátsó szára a 

 belsőnél valamivel hosszabb. 



A dobcsont sok tekintetben a Mantoplii'i/iti; hite raliséhoz hasonló, 

 azonban járomnyújtványa sokkal rövidebb, belső szára csak a prooticum 

 külső széléig terjed és nem bocsát olyan széles lemezt a koponyatokra, 

 mint a Mantophrync laterálison, valamint ezt az utóbbi fajt kitüntető 

 hátsó nyújtványa is hiányzik; külső szára azonban ép oly széles, lemez- 

 alakú, mint a Ma^dophryne laterálisé. 



Az állközti csont a felső állcsont két szára közé van iktatva (YII. tábla, 

 3. ábra), a melyek a symmetria-vonalban nem képeznek álízületet, 

 mindazonáltal részben födik az állközti csont mellső részét, úgy hogy ez 

 az utóbbi egy kissé mégis a felső állcsont mögé kerül. 



A nyelvcsont (VII. tábla, 4. ábra) a Mantophryue laterálisétól 

 nagyon elütő. Teste elől mélyen beöblösödik és két oldalt is mélyen be- 

 fűződött, úgy hogy mintegy négyszárnyú alakot ölt. Az oldalbefüződés 

 fölött még egy a Maidoplrri/ne laterálison elő nem forduló rövid nyújtványt 

 bocsát ; hátsó-oldalsó nyújtványa kettős ; paizsporczi nyújtványa belső szé- 

 lén szárnyas; a manubrium elmeszesedik s elülső nyújtványa hiányzik. 



A szegycsonti készülék (YII. tábla, 5. ábra) a Mantophryue laterá- 

 liséhoz hasonló. 



A lábujjak végső percze y -alakú (X. tábla, 5. ábra); keresztben 

 fekvő ága meglehetősen zömök, egyenes, elülső szélének a közepén kissé 

 kidomborodott. 



A nyelv tojásdad, épszélű ; elől oda nőtt, két oldalt és hátul meglehe- 

 tősen szabad, de hátul nem nagyobb mértékben mint oldalt ; középső baráz- 

 dája nincs, illetőleg csak néhány példányon találtam gyenge nyomát. 



A garat bejárata előtt fekvő két inyredő közül az első az Eustach- 

 kürtök nyilasai előtt fekszik; épszélű, vagy legfeljebb kissé hullámos; két 

 vége meglehetősen az Eustach-kürtök nyilasaival egy irányban ered, azután 



