ADATOK AZ ÚJ-GUINEAI SZÜKSZÁJÚ BÉKÁK ISMEKETÉHEZ. 203 



telenségének tulajdonítandó, hogy a két felső szemhéj közt levő távolságot 

 «egy szemhéj kétszeres szélességével» mondtam egyenlőnek, holott a leg- 

 utóhb kezembe került számos példányon ez a távolság többnyire csak egy 

 szemhéj harmadával szélesebb. A dobhártya nehezen vehető észre ; 

 átmérője a szem átmérőjének legfeljebb egy harmadával egyenlő. Neveze- 

 tes, hogy a hátsó láb ötödik ujja hosszabb, mint a harmadik. '♦' Az ujjak 

 végkorongjai meglehetősen nagyok, gömbölyű sarkú háromszöghöz ha- 

 sonlók. 



A fej váz (XI. táb., 6. áb.) hossza 7 mm., szélessége 8 mm.; jel- 

 lemző tulajdonságai a nem leírásában foglaltatnak. Az előhollóorrcsont 

 rövid, előfelé tompa szögben megtört, k mezes porcz, melynek belső 

 vége a hollóorrcsont belső végéhez csatlakozik, külső vége pedig a 

 hollóorrcsont elülső szélének mintegy a közepéhez fűző- 

 dik, tehát nem terjed a lapoczkacsontig (X. táb., 2. áb. pc), mind- 

 azonáltal külső végéről rostos szalag '♦'* ered, mely a lapoczkáig terjed (X. 

 táb., 2. áb. lg). Az előhollóorrcsont elülső szélén — mint már 1897-ben 

 kimutattam ^**^ — vékony, mind a két végén elvékonyodó és kihegyesedő 

 pálczikához hasonló, csontos kulcscsont (clavicula) képződött ki (X. 

 táb., :2. ábra cD.f A szegycsont porczos és horgonyalakú (X. táb., 2. ábra st). 

 Meg kell jegyeznem, hogy az első leíráshoz mellékelt rajzom nem teljes, 

 a mennyiben a formaiinban kőkeményre aszott állaton a szegycsontnak 

 rendkívül tinóm üvegporcza annyira oda sült az egyenes hasizomhoz, hogy 

 nem volt elválasztható s így a rajzon csak a szegycsontnak a mészporczos 

 nyele van feltüntetve. 



A szín ruha felül sárgás vörösbarna, helyenként sötétebb felhőzet- 

 tel; jellemző rajzolat nincs rajta, csupán a fejtetején szokott egy sötét 

 háromszögű folt föllépni, mely két elülső sarkával a felső szemhéjak belső 

 szélének körülbelül a közepére támaszkodik és elül éles vonallal válik el a 

 világosabb szinű arczorrtól ; ennek hátsó csúcsa határozatlanabb s a két 

 lapoczka közt enyészik el. Háta közepén soha sincs világos csík. Hasoldala 

 gyakran tiszta sárgás-vörhenyes, máskor többé-kevésbbé sűrű, nagyon hala- 

 vány barna pontozás, vagy márványozás jelenik meg rajta. 



* A hozzá úgy inegjeleuésben, mint színezetben hasonló Oreophryne cele- 

 hensis F. Müll, nevű fajon ez a viszony épen fordított. 



** Az Oreophryne celebensis-en ez a szalag megporczosodott. 

 **" Természeti-. Füz., XX., 1897, p. 401 (az angol szövegben p. 412), tab. X., 

 fig. 0. cl. 



f Ezt a csontot úgy Gegenbaur (Grundriss d. vergl. Anat., 1874., pag. 

 491—493, fig. 232. A), valamint Gaüpp (Anat. d. Frosches, 1896, p. 65, fig. 37) értel- 

 mében is csak kulcscsontnak tekinthetjük. 



