ADATOK AZ ÚJ-GUINEAI SZŰKSZÁJÚ BÉKÁK ISMERETÉHEZ. ^13 



val inkább hihetjük, mert az ugyanebbe a családba tartozó chilei Rhino- 

 derma Darunnii D. et B, nevű fajnál a hím torokzacskójában fejlődő lár- 

 váknak sincs külső kopoltyújok ^ s így a lárvák az átalakulás első szaka- 

 szán ott is már a petében esnek át. A mennyiben pedig más vidékeken élő 

 más Engyatomatida-nemeknek kopoltyús lárváik volnának, az az illető 

 vidék megváltozott éghajlati viszonyainak volna tulajdonítható. 



5. Feltűnő, hogy az új-guineai Gnathophryne robusta Blgr. nevű 

 béka ugyanolyan alakú, gyöngyzsinórszerűen összefüggő, igen nagy peté- 

 ket rak a szárazra, mint a Siphonopa aumdatus Mikan nevű lábatlan két- 

 éltű Braziliában ^ s hogy a szülő mind a két esetben (az új-guineai béka 

 esetében — ismét ősi vonásképen — a hím!) őrzi a petéket. Mint- 

 hogy a SiphoHops-íélék a mai kétéltűek közt a legközelebb állnak az ősi 

 Stefiocephalákhoz, a fent érintett viszonyok is bizonyos ősiség színezeté- 

 ben tűnnek föl. 



6. A gerinczesek más osztályaiban is azt tapasztaljuk, hogy az ősök- 

 nek nagyobb, szikben gazdagabb petéik voltak. Általánosan 

 úgy tartják, hogy az emlősök is oly állatoktól származnak, melyeknek az- 

 előtt a Saur opsi dákhoz hasonlóan, nagy, szikben gazdag petéik voltak.^ 

 Az eleventojó kloakásoknak (Monotremata) még mostanság is ilyen tojá- 

 saik vannak. Az erszényesek (Marsiipialia) még mindig jelentékeny nagy- 

 ságú petéiből a tápláló szik már kiveszett s helyét a csirahártyahólyagban 

 nyirokféle folyadék foglalta el, ez azonban eredet szerint ugyanolyan jelen- 

 tőségű, mint a kloakások tápláló szikje.* Később a méhben való fejlődés 

 fölöslegessé tette a sok tápláló sziket vagy talán heh^esebben : mivel a 

 tápláló szik elveszett, kellett a magzatnak a méhben tovább fejlődnie, mert 

 mint esetleges lárva nem tudott volna fennmaradni. 



7. Nevezetes, hogy ezek az alsóbbrendű emlősök is korán elszakadt, 

 ősi földségeken élnek, tehát sok tekintetben ősi viszonyok közt marad- 

 tak fenn. 



Valamint az erszényesek rendjének zöme Ausztráliára esik és csak 

 egyes családjai élnek Dél- és Közép-Amerikában, úgy a petében készre- 

 fejlődő békák zöme is az auszti-áliai állattartományra szorítkozik s csak 

 «gyes képviselőik fordulnak elő Nyugat-Indiában és Dél-Amerikában. 

 A hasonló fejlődésű alakoknak ez a megszakított, szigetszerű elterjedése 

 arra utal, hogy a petében készre fejlődő békák valamikor álta- 



* G. B. Howes, Proe. Zool. Soc. of London, 1888, p. 236. 



2 GöLDi, Zool. Jahrbücher, Abth. f. System., XII, 1899, p. 170—173, tab. 0, 

 fig. 1—4. 



^ WiEDERSHEiM, Grunclriss d. vergl. Anat. d. Wirbelt., 1898, p. 38i2. 



* MiHALKOvics GÉZA, Fejlődéstan, Budapest, 1899, p. 250, 280. 



