-2~i D= TUZSOX JÁNOS 



közepéből egy darab már ki volt törve és ez az alatta levő vízmosásba 

 zuhant. Az egész törzs nagyságára tehát csak az árok partjain meg- 

 maradt két részből következtettek. KrBÍXYi azonban feljegyzi (1), hogy 

 midőn lS37-ben legelőször ott járt, öreg pásztorok beszélték, hogy fiatal 

 korukban még egy darabban nyúlt a törzs az árkon keresztül, ezen gyakran 

 átjártak és a gyei-tyán törzséhez való hasonlatossága következtében «gyur- 

 tyán kőlóczá»-nak nevezték. 



KuBÍNYi a két törzsrészt 1840-ben ásatta ki. A vékonyabb véget szét- 

 hordták, s ebből került egy '2 m.-es darab a Nemzeti Múzeumba is. A vas- 

 tagabb véget Klbíxyi akkor csak részben ásatta ki, s ezt később gr. Fobgách 

 táratta fel egészen. 



Ez a vastagabb rész meg van ma is, mintegy 24^ m. hosszban, s a 

 Nemzeti Múzeum gondosan beboltoztatta és így megvédte volt a járókelők 

 pusztításától. Midőn azonban ez év tavaszán a kövületet felkerestem, a bol- 

 tozat, jobban mondva az alagút homlokfalát beomolva találtam s az alagút 

 oldalán alkalmazott vasajtó is hiányzott. A kövület, mely nagyon is méltó 

 volna a gondos megőrzésre, most megint át van adva az enyészetnek. A törzs 

 körül halomszámra fekszenek letördelt darabjai s a Losonczról és más- 

 honnan kirándulók apraja-nag^'ja töri-zúzza a törzset, úgy, hogy ez már 

 mindenfelé ki van kezdve s lassanként elveszti eredeti alakját. Érdemes 

 lenne, hogy a törzs megvédésére megint intézkedés tétessék, annál is inkább, 

 mert a kövület környezetében még számos más kövült törzs is van ; köz- 

 vetlen szomszédságában egy levél- és tűlenyomatokban igen gazdag ho- 

 mokkő-padka fekszik, s így itt phytopaiieontologiai szempontból igen érde- 

 kes és értékes terület van. Dr. Böckh Hugó bányász akad. tanár úrral — 

 ki a törzs geológiai viszonyainak pontos megállapítása végett volt szíves 

 velem ide kirándulni, — az említett homokkő-padkán e nyáron őskori emlő- 

 sök lábnyomaira is akadtunk, a mi még érdekesebbé teszi e területet s még 

 kívánatosabbá azt, hogy e hely s az ott levő értékes pala'ontologiai anyag 

 a tudomány számára együttesen mennél gondosabban megőriztessék. 



KuBiNYi és Dr. Szabó részletes leírásaikban a kövülettel a méretek s 

 a külső ismertetésén kívül főleg geológiai, ásványtani és chemiai szempon- 

 tokból foglalkoztak ; arra nézve azonban, hogy mily fafaj törzséül tekin- 

 tendő a kövület, indokolt véleményt nem adtak. Kubínyi ugyan feljegyzi 

 (1), hogy a törzset tölgyfának véli, hogy rajta odvas részeket s nagj" rovar- 

 meneteket talált, mely utóbbiak nézete szerint a Cossus lignipenhi nevű 

 lepke hernyójának rágásai. Ezek azonban mind csak feltevések s mint ilye- 

 nek csupán történeti adatok, épen úgy mint az, hogy a nép gyertyánfáról 

 nevezte el a törzset. 



Azzal a kérdéssel, hogy mily fafaj törzse a szóban levő kövület, később 

 Dr. Felix János foglalkozott szakszerűen (öß.). Dr. Felix a törzset a Kraus 



