278 Di TUZSON JÁXOS 



vizsgálatok vannak hivatva eldönteni, hogy mennyiben tai-tozit a tarnóczi 

 kövült fa ásványos anyaga valami opál- vagy rlialcedon-iéléhez. 



Mikroszkóp alatt vékony csiszolatokon a sejtfalak, s bélsugaraknál és 

 gyantajáratoknál a sejtek belseje is sárga, sárgásbarna s itt-ott sötétbarna 

 szint mutatnak, a mit főleg gyanta és más organikus anyagok okoznak. 

 Ezek a sejtekből könnyen kiégethetők s akkor átlátszó, helyenként szénré- 

 szecskéktől feketés ásványanyag marad vissza, melyen a faszerkezet a szén- 

 részecskék által gyengén körvonalozva, már csak igen nehezen vehető ki. 

 Egyes bélsugarakban s gyantajáratokban emez organikus anyagok apró 

 cseppek alakjában látszanak. A fossil gyantára valló borostyánkősav az 

 egyes darabokon jól ki volt mutatható ; ezenkívül azonban a kövületben 

 alkohol által kioldható gj^anta is van, jól kimutatható mennyiségben.* Egj'^es 

 tracheidákban mikroskopikus kristályok is láthatók (XIY. tábla.). 



A törzsben levő üregek s repedések belsejét tömötten álló, apró kris- 

 tályok vonják be. 



Vizsgálataim alatt rájöttem, hogy a törzs elkövesedése előtt gombák 

 és szúk által helyenként megtámadva volt ; ennek következtében, valamint 

 az elkövesedés egyenlőtlen volta folytán, a törzsben különféle odúszerü be- 

 mélyedések, lyukak s repedések vannak. A szú rágta menetek 1 — 2 mm. 

 átmérőjű, mélyen a törzsbe nyúló, szabályos kör-keresztmetszetü csator- 

 nák, a melyek belülről szintén apró kristályokkal vannak bélelve. 



A törzs anatómiai szerkezete átlagban eléggé jól megmaradt. Vannak 

 ugyan darabok, a melyekben a szerkezet nagyon el van torzulva, s ilyen 

 volt az is, a mely a I)r. Eklix meghatározásához anyagot szolgáltatott ; leg- 

 alább ily eltorzult szerkezetűek a Földtani Intézettől kapott csiszolatok. 

 Az én csiszolataim nagyobbrészt jól megtartott szerkezetet mutattak, a mint 

 az az ide csatolt képekből is kivehető. Lényegesebb nehézségek a gyantajá- 

 ratok tanulmányozásában merültek fel, mert ezek majdnem mind össze vol- 

 tak lapítva (1. XIII. táblán r közelében), valamint a bélsugár sejtek egymás- 

 közötti falai szerkezetének vizsgálásánál is, a melyeken a sok repedés és 

 az elmosódott részletek következtében a gödörkézést csak nehezen sikerült 

 felismernem. Ezeket nem tekintve, a diagnostikai értékkel biró jellegek a 

 különböző részekből készült csiszolatokon igen jól meg voltak állapíthatók. 



E helyen még felemlítendőnek tartom, hogy a törzs alatt elterülő 

 homokkő-rétegnek egy, a törzs közelében levő padkájában igen sok level- 

 es tűlenyomat található. E levelek s tűk provenienciája alig lehet kétséges. 

 A homokkő felületén ugyanis nagy számmal találhatók harmadkori emlő- 

 sök lábnyomai is. Ez, valamint az a körülmény, hogy a homokkő kavics- 

 lerakódásba megy át, arra mutat, hogy itt valamely folyam sekély vizű 



* ÖCHKLLE KÓBERT bányiísz akad. tanár lír vizsgálata szerint. 



