280 Dî TUZSON JÁXOS 



valibusque) zonis constructa. Traclieicles ducentes magnis luminibus, ad propor- 

 tionem tenuibus parietibus at tracbeides confirmantes angustis luminibus. latis 

 parietibus et ad limitem strati in directione radiali gradatim augustioribus. In 

 partibus varus stratorum concentricorum in longitudine trunci singulatim, vei in 

 lineis perifericis pluraliter ductus i-esiniferi dispositi. Hi ductus compositi paren- 

 cbymatosis cellulis, tenuibus parietibus circumdati et nonnulli bis omnino 

 completi. 



Tracbeides spiraliter striatae. In parietibus radialibus tracbeidum ducen- 

 tium pori areolati simplici, vei duplici serié dispositi, imo raro etiam triplici 

 serié. Parietum radialium pori tracbeidum confirmantium rari et minores. Tales 

 pori minores etiam in parietibus tangentialibus iuveuiuntur. 



Circum ductus resiniferos saepe inveniuntur tracbeides breviores et bori- 

 sontalibus parietibus claudentibus interruptíe. 



Radii medulläres e tracheidibus atque cellulis pareucbyrnatosis formati. 

 uni vei multiseriales ; uniseriales e cellulis 1 — 54 compositi, multiseriales ductum 

 resiniferum includentes. Tracbeides radiorum medullarium parietibus lequaliter 

 tenuibus, plerumqi;e partes extremas facientes, sed locis uonnullis etiam in 

 medio, inter eellulas parencbymatosas inveniuntur. Radii medulläres raro tantum 

 e tracbeidibus compositi. Cellulae parencbymatosae parietibus latis, in parietibus 

 radialibus poros rotundos, vei elipticos gerentes ; jjori unica serié positi, tantum 

 raro duplici serié superpositi. In zona confirmante ad traclieides singulas pórus 

 unus-, in zona ducente 2 — i pori pertinentes. Cellulíe parencbymatosa» in parie- 

 tibus inter se iacentibus eiusdem modi sed miuoribus poris. 



A tarnóczi kövűlt fát szabad szemmel jól kivehető, változó vastagságú 

 évgyűrűk alkotják. A törzs külsőbb részeiből vett darabok átlagos évgyűrű- 

 vastagságai 6 mm. és 1 mm. között váltakoznak. Az alulról ^0 méternyire 

 eső részből vett legbelső 4 évgyűrűt pedig átlag 1 7 mm. vastagnak ta- 

 láltam. Az évgjairűk vastagságában mutatkozó eme külöuí eleség egj'részt 

 onnan ered, hogy a fa — miként recens fáink is különböző korában és 

 törzsének különféle magasságaiban más és más vastagságú évgj'űrűket ké- 

 pezett ; másrészt azonban onnan is, hogy a törzs erősen össze van nyomva 

 s az évgyűrűk vékony falu sejtekből álló tavaszi pasztája különféle mérvben 

 van összelapulva. Ez az összegyűrődés a XIII. táblán a tavaszi paszták- 

 ban látható. A nyomás ezenkívül az évgyűrűket helyenként egészben is 

 hullámossá gyűrte. 



Az évgyűrűk átlagos vastagságainak változásain kívül néhol két szom- 

 szédos évgyűrű vastagsága között is feltűnő különbségek mutatkoznak, a 

 mi a táplálkozási viszonyokban hirtelen beállott változások eredménye. 

 A mint ugyanis recens fáink évgyűrűinek szerkezetében nyomot hagy a 

 késői fagy, rovarrágás, feltűnően rendellenes időjárás stb., épenúgy változó 

 évgyűrűkre szolgáltattak okot az ily természetű jelenségek az őskori 

 fákon is. 



