^S'2 Dl TUZSON JÁNOS 



esik egy-egy bélsugár. A bélsugarakat parenchim sejtek és tracheidák alkot- 

 ják. A keresztmetszeteken e tracheidák udvaros gödörkéket s a j)arenchim 

 sejtek egyszerű gödörkézést mutatnak. A képen a 4 bélsugár közül 3-ban 

 ily tracheidasorok láthatók udvaros gödörkékkel, a jobb felőli második bél- 

 sugarat pedig a metszet a parenchim sejtsoroknál találta, s igy ennél a 

 parenchim sejtek eléggé nagy, egyszerű gödörkéi láthatók. 



\ képen a í: — d átmenet feletti tavaszi pasztában egy részlet össze 

 nem lapított sejtekből áll, melyek zöldessárga és barna organikus kitöltés- 

 sel birnak, a mit főleg átalakult gyanta képez. Ily sejtcsoportok egyes év- 

 gyűrűkben nagy számmal vannak s bizonyos, hogy mielőtt a törzs az emlí- 

 tett nagy nyomásnak ki lett volna téve, ezek már ki voltak töltve, úgy, hogy 

 e helyeken a sejtfalak többé-kevésbbé megtarthatták eredeti helyzetüket. 

 A keresztmetszeten a kitöltött sejtek falaiban sajátságos elválások s türem- 

 lések látszanak. 



A gyantajárdtok a megvizsgált csiszolatokon nagj'^obbrészt teljesen 

 össze voltak nyomva, csak itt-ott találtam ép keresztmetszetüeket. Két ÍI3* 

 összenyomott gyantajárat látható a XIII. táblán, a vezető és szilárdító paszta 

 közötti átmenet táján c közelében. A gyantajáratok vizsgálása ez összenyo- 

 mottság következtében nagyon meg volt nehezítve ; annál is inkább, mert a 

 csiszolatokon sok helyen a bélsugarak is össze-vissza voltak torlódva és sok 

 más oly alakulás is fordul elő, a mi az összenyomott gyantajáratokhoz 

 hasonló. 



Különösen a gyantajáratok számának megállapítása volt nehéz és 

 kétes esetekben főként az vezetett rá, hogy az illető helyen tényleg gyanta- 

 járat volt-e, vagy sem, hogy a* hol a gyantajáratok köralakú nyílása össze- 

 lapult, ott a környező sejtek concentrikus módra húzódtak az eltűnt üreg 

 helye felé. 



Nagy fontosságot tulajdonítanak (7) a Pitiioxiiloii fajok meghatá- 

 rozása szempontjából annak, hogy a gyantajáratok az évgyűrűk mel}' réte- 

 gében vannak elhelyezve. A csiszolatokat erre nézve átvizsgáltam s azt 

 találtam, hogy egyik csiszolaton 48 gyantajárat közül 45 a vezető- és szi- 

 lárdító-pászta közötti átmenet tájára esik, 1 a vezető-, és 2 a szilárdító- 

 pásztába. Egy másik csiszolatlan 47 gyantajárat közül 17 a vezető-, 3 a 

 szilárdító-pásztába és 27 az átmenet tájára esik. Egy harmadik kereszt- 

 csiszolaton 1 gyantajárat a vezető- és 2 a szilárdító-pásztába esett. 



Ez adatokból kivehetőleg a gyantajáratok főként a vezető- és 

 szilárdító-pászta közötti átmenet környékére esnek. Ezenkívül azonban 

 mindkét jDásztában előfordulnak gyantajáratok s elhelyezésük e tekintet- 

 ben, úgy vélem, nem tartható diagnostikai értékkel bíró jellegnek. 



A gyantajáratok majd egyesével fordulnak elő, majd pedig jjeriferikus 

 sorokban három s négy is előfordul egymás mellett : fellépésük sűrűsége 



