A TAUNÓCZI KÖYÜLT FA. 285 



A bélsugarak magassága igen változó. A különböző csiszolatokon, az 

 egy bélsugárban egymás felett helyet foglaló sejtek száma 1 és 54 között 

 váltakozott. 



A XY. tábla egy évgyűrű vezető ipàsztàjànsik húr írdiiíjú metszetét uiu.- 

 tatja. A tracheidák falain az udvaros gödörkék metszetei láthatók, nem kü- 

 lönben kivehetők a tracheidák sűrű gödörkézésű ferde végfalai is. A külön- 

 böző magasságú bélsugarak egy sejtsor által képezvék, vagyis egyszerűek ; 

 csakis azok összetettek, vagyis több sejtsorúak, a melyek gyantajáratot 

 tartalmaznak. A képen két ily gyantajáratos, összetett bélsugár látható. 

 Ezek a gyantajáratok hasonló szerkezetűek, mint a hosszirányban haladók, 

 de kisebb átmérőjűek. A sugárirányú hosszmetszeteken itt ott jól ki lehe- 

 tett vennem a hosszban és a bélsugarakban haladó gyantajáratok találko- 

 zási s egyúttal közlekedési helyeit is. A szilárdító paszta tracheidái tangen- 

 tialis falukon is birnak itt-ott apró udvaros gödörkékkel. 



Mind a keresztmetszeten, mind pedig a sugár irányú hosszmetszeten, 

 leginkább azonban a húr iránj^ú metszeten jól kivehető az, hogy úgy a szi- 

 lárdító, mint a vezető tracheidák fala spirálisan csíkolt szerkezetű; ez alatt 

 azonban tudvalevőleg nem szabad spirális vastagodást érteni. (V. ö. 15. p. 43.) 



A húr irányú csiszolatokon, a gyantajáratok parenchimatikus sejtjei 

 közelében több helyen láttam oly tracheidákat, a melyek nem ferde, hanem 

 merőleges végfalakkal záródnak s a rendeseknél rövidebbek. Ily tracheidá- 

 kat észlelt Kny is a Pinus silvestris-en (50. p. 209.) és ő is felemlíti, hogy e 

 sajátszerű tracheidákat a gyantajáratok mellett és többnyire a húr irányú 

 metszeteken látta. Hasonlóan leírja a tracheidák e nemét Conventz is a 

 Pinuyi síiccinifera-n {i5. p. 44.) 



A csiszolatokon s igy részben a képeken is helyenként hasadások, 

 repedések, a sejtek elválása, a sejtfalak s gödörkék különös elalaktalanodása 

 stb. látható, a mi egyrészt az elkövesedés következménye, másrészt azonban 

 annak is tulajdonítható, hogy a törzs már gombák által volt megtámadva. 



A törzs meghatározása az anatómiai jellegek alapján. 



Az elősorolt s képekben megadott jellegek szerint a tarnóczi fával 

 azonos faj tudtommal nincs leírva a fossil fák irodalmában, vagy legalább 

 is nincs felismerhetően megismertetve. Fajilag tehát törzsünket egyik fos- 

 sil fához sem csatolhattam; czélom volt ennélfogva anatómiai rokonságát 

 a leírt fossil fenyők és pedig a harmadkoriak között megállapítani s a tör- 

 zset új fajnévvel a fossil genusok valamelyikéhez csatolni. Ennek kivitele 

 czéljából, de már előzetesen a Dr. Felix meghatározásának kellő tanulmá- 

 nyozása végett is a fossil fák irodalmát a lehetőség szerint átkutattam, e 

 közben azonban arra, a bevezetésben is jelzett eredményre jutottam, hogy 



