A TAlíXÓCZI KÖVÜLT FA. 287 



Épen így változik a tracheidák udvaros gödörkéinek nagysága, a sejt- 

 nagysággal s a sejtfal vastagságával is. Az udvaros gödörkék fellépésének 

 sűrűsége pedig, — a mit szinté.n igen sokszor látunk a fossil fafajok jelle- 

 gei között, — szintén változó lehet ugyanazon faj különböző példányain, de 

 ugyanazon törzs különböző részeiben is. Hartig mutatott pl. először rá 

 (i5.), hogy az egyenes rostú és csavaros növésű erdei fenyő {Pi)ms ^ilves- 

 trís L.) tracheidái különféleképen vannak gödörkézve. A csavaros növésű 

 törzsek tracheidáin ugyanis sokkal sűrűbben állanak az udvaros gödörkék, 

 mint az egyenes növésű törzsek sejtjein; nyilván azért, hogy a nedvszállí- 

 tás a koronához, a csavaros növés daczára is a legrövidebb, függőleges 

 irányban történhessék. 



A gyantajáratok méretei sem mondanak sokat, ha csak valami fel- 

 tűnő méretről nincs szó. Sőt tovább mehetünk és azt állíthatjuk, hogy ha 

 egy igen kis darab képezi a vizsgálati anyagot, úgy még a gyantajárat je- 

 lenléte, vagy jelen nem léte sem biztos faji jelleg, mert előfordulhat, hogy 

 gyantajáratos fajon, a törzs kisebb részleteiből hiányoznak a gyantajáratok 

 (7. p. 34.) és megfordítva, oly faj fájában, melynek gyantajáratai rendes 

 körülmények között nincsenek, egyes részekben pathogen gyantajáratok 

 keletkezhetnek, mint a hogy pl. a jegenyefenyőn {Abies pectiiiata DC.) elő 

 szokott fordulni. (?5. p. 148.) 



A sejtek spirális csíkoltsága is csak akkor tekinthető faji jellegnek, 

 ha ez a törzs minden részében észlelhető ; mert bizonyos külső behatások 

 folytán eg3^es évgyűrűkben, vagy ezek egyes részeiben felléphetnek spiráli- 

 san csíkolt tracheidák anélkül, hogy ez az illető faj jellege lenne {18. p. 165.) 



E felsoroltakhoz hasonlóan sok más szerkezeti sajátság van változás- 

 nak alávetve ugyanazon fajon s ugyanazon törzs különböző részeiben, a 

 mely sajátságok leírása ugyan hozzájárul a jellegek részletes ismertetésé- 

 hez, de a változásnak alá nem vetett, diagnostikai értékkel biró jellegek 

 kipuhatolását, illetőleg leírását sohasem teheti nélkülözhetővé. Igen sok 

 fossil faj úgy van leírva, hogy ha a változásnak alávetett, semmit sem 

 mondó jellegeket nem tekintjük, úgy a leírásból nem marad meg semmi 

 olyan, a mi biztos támpontokat szolgáltatna a meghatározásokhoz. E fossil 

 fajok leírása alapján könnyű valamely törzset meghatározni, s ezek soroza- 

 tához egj'szersmind könnyen akadnak új fajok is. Az azonban bizonyos, 

 hogy e fajok czéltalanul viselik tudományos nevüket, mert úgy, a mint le 

 vannak írva sohasem lesznek a recens fák rendszerébe beilleszthetők s fa- 

 nemeinknek az egyes geológiai korszakokban való elterjedéséről sohasem 

 fognak a recens Üóra keretében részletesebb felvilágosítást nyújtani. 



A leírásoknál tehát óvatosan kell bánnunk a jellegekkel s fősúlj't kell 

 helyeznünk azokra, a melyek következetesen fellépve a megkülönböztető 

 diagnózis számára — recens fáinkra való tekintettel — hasznavehetők. 



