A TAKNÓCZI KÖVÜLT FA. 289 



fajilag (?) meghatározni; de a. Pitijoxylon Mosgueiise-hez tartja legköze- 

 lebb állónak. A mint tudjuk azonban az udvaros gödörkék elhel3^ezé8ének 

 módja ugyanazon törzsben is változó, nemkülönben a gyantajáratok elosz- 

 lása is és az, hog}' a bélsugarakban gyantajáratok vannak igen sok fajnak 

 s több genusnak a sajátsága ; ez eljárással tehát sokféle fenyőt sorozhat- 

 nánk ide s csak a véletlentől függene, hogy a P'niusok és P/Cí^a'A; bármelyike 

 ide kerüljön. (V. ö. 8. p. 277 is.) Ez a következménye annak, ha ily meg- 

 határozásoknál a fossil fák irodalmához ragaszkodunk ! 



Mind eme zavarokat a fossil fák irodalmában még inkább tetézi az, — 

 mire már többen rájöttek, — hogy ugyanazon faj gyökere, törzse és ága 

 mint külön-külön faj Íratott le s külön nevek alatt szerepel. 



Igen káros és sok zavart okozó következménye a vázolt állapotnak a 

 sok Synonyma, új fajok indokolatlan felállítása és leirt fajok összevonása. 

 Az utóbbi művelet azonban többnyire nem ugyanazon kövület újból való 

 megvizsgálása alapján történik, hanem következtetések és feltevések útján. 



így foglalja össze Dr. Felix (7. pag. 50.) a Gövf-eut Pi nite^ jn^otolarioc 

 és Piiiites hasaUicH.'i fajait azzal a föltevéssel, hogy a két faj vizsgálati 

 anyaga ugyanazon faj gyökere és törzse volt s javasolja, hogy ezek P. ha- 

 ><(ilticnfi név alatt szerepeljenek. A P protolnríx-oi azonban bizonyos barna- 

 szénfákra megtartandónak véli. E fajhoz azonban mint synonymot csatolta 

 GöppERT a Pence pan nőni ca Ung. fajt (9i. p. 218.). Ez utóbbira pedig azt 

 javasolja ugyanitt Dr. Felix, hogy ennek typikus alakja gyanánt legigazsá- 

 gosabb és legegyszerűbb azon fákat tekinteni, melyek mint «magyar faopá- 

 lok» Európa minden gyűjteményében találhatók. (Ezek sokfélék lehetnek!) 

 Egy másik helyen megint ama feltevésének ad kifejezést Dr. Felix (7. pag. 

 48,), hogy a PJiizocnpressinoxylon unirndiahim Conw. faj a Cupressino- 

 xíjlon Protolarix Göpp. faj gyökeréül tekintendő. 



Epéidák, melyek nem kivételesek, azt hiszem eléggé jellemzik a fossil 

 fák neveinek tudományos és rendszertani értékét. 



Lássuk azonban a kövületünk közelebbről vett anatómiai rokonságát 

 a fossil fák irodalmaiban. 



A tarnóczi fát anatómiai szerkezete szerint könnyen, s a fossil fákkal 

 szokásos eljárás szerint joggal be lehetne sorozni a Conwentz által nagy 

 részletességgel leírt s illusztrált l^inns succinifera fossil fajhoz {15.) Ezt 

 azonban nem tartottam helyesnek és czélszerűnek a következő okokból. 



Conwentz a balti borostyánkő-fákról szóló munkájában részletesen 

 ismerteti e fák anatómiai szerkezetét s az egymástól többé-kevésbbé diífe- 

 ráló anatómiai szerkezetek sorozatát összefoglalva, az összest egy fajnak, 

 Pl nus succinifera-nak jelenti ki. Ezt a nevet pedig a Göppert Pinites suc- 

 cinifer fajától {i6. p. 28.) kölcsönzi. Ezt ugyanis azonos fajúnak tartja az 

 ö borostyánkő-fáival, de a Göppemt leírását helyesbíti, kibővíti : a mint 



Természetrajzi Füzetek. XXIV. köt. '■■■ 



