PINUS TARNÓCZIENSIS 11. Sp. 293 



hogy fordulnak-e elő tracheidák a bélsugarak belsejében a parenchimáti- 

 kus sejtek között is ; a mely jellegek a tarnóczi törzsnél megvannak. 



A Sula osztályt képviselő Pinus Inmjifolid fáját sehol sem találtam 

 behatóan leírva és csupán egy 10—15 és egy 20—25 éves példányon vizs- 

 gálhattam meg, melyek a budapesti egyetemi növénykertben nőttek. E vizs- 

 gálataim meggyőztek azonban arról, hogy az említett anatómiai rokonság 

 nincs kizárva, de egyúttal arról is, hogy az említett különbségek tényleg meg- 

 vannak. 



A kérdésesnek jelzett jellegek felett a rendelkezésre álló anyagból 

 ■dönteni nem lehetett. 



A két faj fájának pontos összehasonlításához idősebb és természetes 

 elterjedési körben nőtt lonyifoliü törzsrészletek anatómiai szerkezetének 

 beható megismerése volna szükséges. Az ez irányban való tovább kutatás- 

 ról azonban le kellett mondanom azért, mert a jelen esetben nem csak a 

 longifolia fájának anatómiai jellegeire kellett volna kiterjeszkednem, ha- 

 nem általában a S///«osztálylyal is behatóbban kellett volna foglalkoznom, 

 a mely osztályhoz Dr. Mayr professor úr közlése szerint még más Pinus- 

 fajok is tartozhatnak. Ez pedig egy nem kevéssé terjedelmes térre vezetett 

 volna. Az ezirányú kutatásaim elé azonban az a körülmény is akadályt 

 gördített, hogy megfelelő vizsgálati anyag nem állt rendelkezésemre s ennek 

 megszerzése nehézségekbe ütközött. 



Östlich der Gemeinde Tarnócz im Komitate Nógrád liegt auf dem 

 sogennanten «Borókás», an einer der dort zahlreichen liunsen, ein bemer- 

 kenswerther versteinerter Baumstamm. 



Dieser Baumstamm wurde von Franz v. Kubinyi im .Jahre 1837 

 entdeckt und aPetrefactum giganteimi HumhokUi» benannt, (i.) 

 KüBiNYi machte von seinem Funde im Jahre 1842 auf der Versammlung 

 der ungarischen Ärzte und Naturforscher in Beszterczebánya Mitthei- 

 lung (^.) und beschrieb den Baumstamm ausführlich im Jahre 1854. (3.) 

 Auch Hess er von dem Baumstamme und dessen Umgebung eine Abbil- 

 dung anfertigen und legte dieselbe im Jahre 1866 der Versammlung der 

 ung. Ärzte und Naturforscher zu Pozsony vor. ('2.) 



Diese Abbildung nahm Dr. J. Szabó in seine Abhandlung über die- 

 sen Baumstamm (3.), so wie in sein Lehrbuch der Geologie (4.) auf und 

 erwähnte in ersterer, dass die Abbildung von dem Maler Marko angefer- 

 tigt worden sei. 



Aus den erwähnten Publicationen geht hervor, dass als Kubinyi und 

 später Dr. Szabó den Stamm besichtigten, derselbe in drei Theile zer- 

 brochen war. Ursprünglich lag der Stamm quer über der Runse, als er 

 ■dann zerbrach, stürzte das mittlere Stück in die Piunse, während die bei- 



