XXIV. TEEMESZETEAJZI FÜZETEK. 1901. 



a barcs-fajok elïeeesei es a euyl lt fajai vas- 



yáe:\íegyében. 



Dr. AVaisbkckek ANTAL-tól Kőszegen. 



DIE VARIATIONEN UND HYBiíK)EN DElî ClIîSIUM-AIîTEN DES 

 EISENBl EGEE COMITATS IN UNGAEN. 



Von Dr. A. Waisbecker in Kőszeg. 



Vas vármegyében, különösen észak-nyugati részének begyvidékén a 

 bárcs-fajok nagy számban vannak elterjedve ; a völgyek és lapályok ned- 

 ves rétéit a Cirsium canum, rivnlare, oleraceum és palustre belyenként 

 seregesen lepik el és értéktelenítik azok takarmányát : az erdei vágásokban 

 C. palustre és canum lépnek fel csoportosan : a hegyi füvesekben C. pan- 

 nonicum és erisitbales gyakori, az aszott (C. arveuses) pedig a vetésekben 

 garázdálkodik nem ritkán tömeges fellépésével, sőt annak föld alatt kúszó 

 gyökerei a szőlőkben is felvetik kellemetlen gazát. A gazdák bizony sehol 

 sem látják szi vesén a bárcs-fajokat, mert csakis kái'ukra vannak és kiirtá- 

 suk fáradságos munkát vesz igénybe, a Űoristát azonban érdeklik eme fa- 

 jok eltérései, változatos alakjai ; különösen érdekes azoknak nagy hajlama 

 vegyült fajok képzésére, melyek jellegükre nézve a két szülőfaj között majd 

 a középen állanak, majd pedig az egyik, vagy a másik szülőfaj jellegeit vise- 

 lik nagyobb részben. Ezen vegyült fajok fészkeikben gyakran érlelnek jól 

 kifejlődött csiraképes magvakat : az ezekből termesztett növények csak 

 egy része felel meg az anyanövénynek, tölíbnyire azonban a vegyült faj 

 magvából, vagy az egyik vagy a másik szülőfajhoz inkább hasonlító növé- 

 nyek fejlődnek. A báres-faj oknak e vidéken előforduló eltéréseire és vegyült 

 fajok képzéseire irányított kutatásaim eredményeit, melyeket Kőszeg és 

 vidéke flórájában 1891. 30. 1. és az Oesterr. l)otan. Zeitschrift több évfolya- 

 mában (1891 pag. 298; 1893 pag. 281 : J899 pag. 107 és 1901 pag. 129) 

 részben már közzétettem, újabb adatokkal összefoglalva, következőkben 

 közlöm : egyúttal megjegyzem, hogy a már ismert bárcs-alakoknak és hybri- 

 deknek rövid jellemzésében nagyobbára G, Beck «Flora v. N.-Üsterréich II 

 1893» művében adott ismertetését követem. 



