3-^S Dr A. WAISBECKER 



levelezett, levelei mélyen szárnyasán hasogató ttak, alig különböznek a C. 

 erisithales leveleitől : sárga, kerekded, kissé lecsüngő fészkei a szár végén 

 rövid kocsánokon csoportosan állanak, alattuk néhány keskeny, zöld, tüs- 

 késen fogazott szélű murva levéllel. A C. erisithales-től, melyhez közelebb 

 áll, végig levelezett szárával, csoportos, murvás virágzatával és kissé szé- 

 lesebb fészekpikkelyeivel tér el ; a C. oleraceum-tól azonban a szár végén 

 kevésbbé tömören álló fészkei, keskenyebb és apróbb murvalevelei választ- 

 ják el. A szülők között erdőszélen nő Kőszegen. 



C. riinilare X oleraceuni. Két alakban nő a megyében : 



a) C. eniragineu in I).C.(C.i>r2smoYsnmMicB.h. Treuinf.) Szára végig 

 levelezett, szárlevelei fülalakú szélesedéssel szárölelők, mélyen szárnyasán 

 hasogatottak, hosszúkás, hegyezett és fogazott sallangokkal : pirosas-sárga 

 fészkei a szár végén 2 több csoportosan állanak, alattuk nehám' kicsiny, 

 szálas, lándzsás murvával. A C. rivulare-től pirosas-sárga fészkei és a 

 virágzat murvái, a C. oleraceum-től pedig apró, keskeny murvái és pirosas 

 fészkei különböztetik meg. A szülők között nedves réten Kőszegen és Eőtön. 



b) C. pï'aciiiorsiitn Eeichb. (non Michl nec. Treuinf.). A szár végén 

 rövid kocsánokon ülő fészekcsoportnak számosabb, nagyobb és szélesebb 

 murvalevelei által különbözik az előbbitől és közeledik inkább C. oleraceum 

 felé. A szülők között nedves réten nő Kőszegen. 



lm Eisenburger Komitat, besonders in dessen nordwestlichem, an 

 N.-Oesterreich und Steiermark grenzendem, gebirgigem Theile sind die 

 Cirsium-Arten sehr verbreitet ; Cirsium canum, oleraceum, palustre und 

 rivulare besetzen häufig in dicht geschlossenen Gruppen den Wiesengrund 

 der Thäler und des Flachlandes, in den Waldschlägen tritt C. palustre und 

 canum nicht selten in grosser Anzahl auf, auf den Bergwiesen sind C. pan- 

 nonicum und erisithales liäuiig. ('. arvense al)er wuchert in den Saaten oft 

 in erschreckender Menge, ja dessen tief unter der Erde kriechende Wur- 

 zel nistet sich auch in den Weingärten ein und entsendet dort eine grosse 

 Anzahl scinei- unliebsamen Schösslinge. Dem Oekonomen stets unan- 

 genehm erregen die Cirsium-Arten durch ihre vielfachen Abänderungen, 

 besonders aber durch ihre grosse Neigung zur Bildung von Hylniden das 

 Interesse der Floristen. Die Ergebnisse meiner, auf die Erforschung der 

 Abvsreichungen und Hybriden der Cirsium-Arten der genannten Gegend 

 gerichteten Untersuchungen, welche ich zum Theile schon in meiner 

 «Kőszeg és vid. Flórája» 1891 pag. 30, dann in der Oesterr. botan. Zeit- 

 schrift 1891 pag. -298, 1893 pag. ^281, 1899 pag. 107 und 1901 pag. 129 

 mitgetheilt habe, will ich mit neuen Daten vermehrt hier zusammenfassen ; 

 in der kurz gegebenen Charakterisirung der schon bekannten Formen und 



