XXIV. TEEMESZETEAJZI FÜZETEK. 1901 



COLEOPTERA NOYA EX HUNGÁRIA. 



Descripsit Ernestus Csíki. 



1. Trechus (Anophthalmus) Mallaszii. 



Testaceus, nitidus. Capite prothorace minus angustiore et cum man- 

 dibulis minus longiore, post oculorum locum convexo-dilatato, postice bene 

 coarctato ; sulcis frontalibus arcuatis, antice profudioribus, postice ob- 

 soletioribus. Antennis dimidio corporis longioribus, articulo secundo tertio 

 triente breviore, quarto secundo longiore, sed tertio breviore. Prothorace 

 longitudine sua minus latiore, antice vix sinuato, augulis anticis rotun- 

 datis ; lateribus antice arcuatis, postice usque ad angulos posticos obtusis 

 rectis, late marginatis ; linea longitudinali medio intégra, sat profunda. 

 Elytris ovatis, basi trientis duobus prothoracis basi latioribus, late margi- 

 natis, humeris obtusis, fortiter rotundatis opqualiter profunde punctato- 

 striatis, interstitiis convexis, punctulatis ; interstitio tertio punctis tribus 

 instructo, stria secunda ante medium ad punctum secundum triangulariter 

 curvata ; striis : prima, secunda et tertia angulum posticum non attingen- 

 tibus, sed cum puncto ultimo se coniungunt. — Long. 5"3 mm. 



Tr. (Anopbthalmo) paroeco J. Fniv. proximus ; sed diô'ert corpore 

 multo minore, antennis longioribus, capite latiore, post oculorum locum 

 convexo-dilatato, prothorace elytris relative magno, lateribus latius margi- 

 natis, postice ad angulos posticos obtusis, recte coarctatis, non sinuatis, an- 

 gulis anticis acutis. 



Habitat in montibus metalliferis transsylvanicis in monte Detonata 

 dicto, ubi Alexandek Orinl^y, Faunic transsjivanicie perscrutator excellen- 

 tissimus, anno 1887 detexit. Speciem novam in honorem D. Josepho Mallász 

 denominavi, qui exemplar unicum hucusque in collectione sua observatum 

 Museo Nationali Hungarico donavit. 



Barnássárga, fényes ; a fej valamivel keskenyebb és a felső állkapcsok- 

 kal együtt valamivel hosszabb, mint az előtör, a szemek helye mögött dudor- 

 szerüen kiszélesedett, azután pedig befüződött: a homlokbarázdák íveltek, 

 elül mélyebbek, mint hátul. A csápok a test felénél hosszabbak, a második 

 íz a harmadiknál egy harmaddal rövidebb, a negyedik valamivel hosszabb^ 

 mint a második, de rövidebb a harmadiknál. Az előtör az első harmadlmn 

 szélesebb, mint a milyen hosszú, elül kissé öblös, az elülső szögletek kere- 

 kítettek, oldalai elül íveltek, hátrafelé a tompaszögű hátsó szögletekig egye- 



