ADATOK A MARCGRAVIACEAE KS AZ AROIDKAK ISMERETÉHEZ. 31 



11. 13. f. 1. 2. = Monstera tenuis C. Koch, Ind, Sem, Hort, Berol. (1855) 4. = 

 Monsteva acumiitata C. Koch, Tnd. Sem. Hort, Berolin, (1855) App. p. 4. — 

 A. Engler : Araceíe, iii De C'and. Monogr. Phanerog. 1 879. Vol. H. pag. 256 — 7., 

 tehát egy, az Aroidcac családjába tartozó növényfaj, a melynek hazája 

 trópusi Amerika s a mely hihetőleg a berlini botanikus kert cultural révén 

 terjedt éi a botanikus kertekbe a Monstera deliciosa LiEBM.*-val együtt.** 



* Helytelenül PhiUxIrudrnn pcrlKsinit név alatt van elterjedve. — Enuler, 

 Nat. Pílanzeűfamil. 1887, j). ["lO. A. P'.ngler : Araceje. in De Candolle Monogr. 

 Pliane)-oo-. \o\. II. (1879) p. 265—6. 



** E (K)lgozat uiár sajtó alá került, a midőn Goebel : Organographie der 

 Pflanzen ez. munkájának I. része 1898-lian mejíjelent. Ez oknál fogva csakis utó- 

 lag, a correctnra alkabnával reflectálhatok egyik-másik adatára, — általában mint 

 olyanokra, a melyek a részemről elért vizgálati eredmény egyik-másik pontjával 

 megegyezők. 



Az Afoidcitc (fiatall levélalakjainak nagy változatossága GoEBEL-nek is fel- 

 tűnt venezuelai iitja alkalmával. Hogy Venezuela kakaoplantage-ain az Knithrina-'kr-A 

 kapaszkodó Aroidea-féle Mnnstcm vagy Philoileiidron sp. volt-e ? — az iránt Goebel- 

 nek saját felvétele alapján (San Estéban, Venezuelában) készült photographikus 

 reprodnctiója sem nyújt közelebbi felvilágosítást, a szóban forgó növény pontosabb 

 definitiója hiányában. Ám Goebel id. művének 93-ik ábi-ája, mint liabituskép, a 

 levélalakok fejlődésére nézve lénj^egében mindazokat a jelenségeket demonstrálja, a 

 melyeket én a gráczi Moiislevíi nciinni/afa-n constatáltam s leirok (Tab. IV. fig. li. 

 Tab. V. fig. 20. Tab. IH. fig. 9l 



Sok Aroidea-növény leveleinek alakváltozatossága — főleg a fejlődés sor- 

 rendjében, rendkívüli érdekessége mellett manapság is kevésbbé, vagj' egyáltalában 

 nem ismeretes. Goebel a «Pnlhus celdlocaulisu-i, botanikus kertjeinknek ezt az 

 elterjedt Aroidea-ját említi fel jellemző például, mint a melynek fejlődési menetét 

 máig sem ismerjük, holott botanikus kertjeinknek háládatos culturája s több mé- 

 ter hosszúságra is megnő. 



A le^•élalakok sajátos fejlődési sorozatára nézve IIidley révén régebben 

 ismert példa a »Pof/ms /lfxuiistisi> [rectius : h'jiijirciiniuiH medium (Zoll, et Mgr.) 

 Engler, Ai-aoea? in De Candolle Monogr. Phanerog. Vol. II. 1879. pag. 250. — 

 Syuou. Aiwdi'ndnni m^xliioti Schott. — Goebel, Organographie I. p. 137.] — Gar- 

 deners Chronicle 1894. I. ji. 527 : Ridley leírását Goebel szó szerint is idézi 

 (1. e. p. 137). 



Egyébként már Schott, az «Afurcitc tudományos ismeretének a megalapí- 

 tója» mottokép idézi Poeppk; (Nov. Gen. et Spec. III. 87) szavait: 



«Ludunt plurinue species folioruiu novellorum forma. Cavendum ne consti- 

 tuantur species erronoie». 



Es sajátságos, hogy mindazáltal maga Schott követte el azt a Jiagy Jiibát, 

 hogy egyes levélalakok alapján a Mimslcra egy sereg faját írta le ; holott mind- 

 azok a Monslrrii jicrlysa-mik legfeljebb formái (A. Enkler, in De ("and. Monogr. 

 Phaner. 1. c. p. 20—1). 



Dolgozatom fősúlya a Marct/riiviífcedr-rn esik és eltérnék f(;ladatom tuíaj- 

 donképeni czéljától, ha az Articedc-t illető « l'uthns»- s «l{<vi>}ddiopli(rrii»-n\i\kok 



