ADATOK A MAUCGRAVIACEAE ÉS AZ AKOIDEAE ISMERETÉHEZ. 35 



■uninata légzöuyilásaival érintkező melléksejtek a zárósejteket mintegy alá- 

 támasztják (Tab. II, fig. 4, 1—3. illetőleg Tab. Ill, fig. 7, i~3) és ez 

 alighanem a Marcfiravia roriacea-nàl sincs máskéj). 



A bőrszíivet külön trichomképleteket nem képez s csakis az epider- 

 malis sejtek púposodnak ki gyenge papillákká, de oly csekély mértékben, 

 hogy ez által a légzőnyilások vízszintes helyzete korántsem szenved fel- 

 tűnőbb változást (Tab. Il, fig. 3e, 4e). 



A felső bőrszövet alatt közvetlenül az assimiláló szövet, vagyis a 

 palissad képez egy sejtsorból álló s meglehetősen laza összefüggésű réteget 

 (Tab. II, fig. op). A palissad-sejtek nagy szélességi átmérőjükhöz képest 

 rövidek, vaskosak, alakjuk meglehetősen változékony. Az általában kerek- 

 ded chloroplastok 7*5 — lO'O a között ingadoznak s számos, de apró kemé- 

 nyítő-szemecskét zárnak magukba. 



Arra pedig, hogy a palissadsejtek oly vastagfalúak volnának s sejték- 

 ként differentiálódva oly eltérő alakú chloroplastokat tartalmaznának, amint 

 azt a ]\J. coriaced-rd nézve H. 0. Jüel id. müvének 24. ábrája mutatja, az 

 általam megvizsgált Marcgraviaceá-k egyike sem nyújt példát; ez a körül- 

 mény a II. tábl. 3. ábrájából is eléggé kitűnik. A chloroplastok rendszerint 

 fali fekvésűek és a sejteknek (látszólag) belső területére rajzolt chloro- 

 plastok voltaké2)en a j^alissadsejteknek ezúttal a papír síkjával egybe- 

 eső falrészleteihez simulnak eléggé nagy számmal. A mesophyllnak e 

 tájékán a chloroplastok viszonylagosan még a legnagyobbak : kisebbekké 

 lesznek a transpiráló szivacsparenchymában s ugyanily arányban fogynak 

 számra nézve is az alsó bőrszövet felé és ez annak a jele, hogy — jólehet 

 íi mesophvll mintegy háromnegyed részét a szivacsparenchymának meg- 

 lehetősen tömött rétege tölti ki — a szabadon álló. sötétzöld s bőrnemíi 

 levelekhez képest itt fokozottabl) élénkségű assimilatióról sz(') nem lehet. 



A mesophvll szórványosan raphidokat is tartalmaz : a raphidok 

 elhelyezkedésükre nézve gyakran a palissadsejtek hossztengelyéhez alkal- 

 mazkodnak, vízszintes fekvésűek azonban a szivacsparenchymában : ter- 

 mészetesen az esetek túlnyomó számát értem ez alatt. Feltűnő az alábl) 

 ismertetendő astrosclereidek hiánya. A substratumhoz simuló levelek az 

 astrosclereídek közreműködését részben már az oknál fogva is mellőz- 

 hetik, mert támasztékuk rendszerint valamely fatörzs, vagy sziklafal. 



II. Az orthotrop hajtás sötétzöld s bőrnemű, tehát a szabadon álló 

 levelek (Tab. II, fig. 2) nemcsak morphologiai, de anatómiai szempontból 

 is több tekintetben különböznek a substratumhoz tapadt húsos levelektől.* 



* Ugyaui^zt mondja G<ikhki, is |()rganogr. der PHajízfii. J. Thoil. 1898; pap. 

 138. Adnot. sul.. -Ji. 



3* 



