•36 KICHTER ALADÁR 



A bőrszövet sejtjei ugyan itt is egyenes falúak, polygonalisak (Tab. IlL 

 íig. 6), de úgy a levél színén, mint a fonákán a sejtek egy sikvonal men- 

 tén helyezkednek el és főleg a felső bőrszövet az, a mely typikus víztartő 

 szövettel van ellátva ; ez, valamint a raphidok előfordulása a M. coriacea- 

 nak H. 0, Juel adta 22. ábrájára emlékeztet bennünket (Tab. Y, íig. 17. 

 h, p). Az alsó bőrszövetnek csak helylyel-közzel vannak subepidermalis 

 víztartó sejtjei, mivelhogy a szivacs-parenchymának chloroplastokban gaz- 

 dag sejtjei igen gyakran az alsó bőrszövetet érintik. 



A víztartó szövet (Tab. Y, íig. 14, h) sejtjei a k. m.-ben egy sejt- 

 sort alkotnak, a sejtek tágasságára nézve pedig a bőrszövettel azonos: 

 a typikus vékonyságú s sűrűn perforált radialis falak előmozdítják a 

 víznek könnyű átáramlását. A sejtfalak collabescentiáját korántsem aka- 

 dályozza meg valamely falvastagodás, pl. abban az esetben, ha a foko- 

 zott transpiratio következtében a levél sok vizet veszít ; i)hysiologiai 

 functióját illetőleg egyébként j^ontról-pontra áll mindaz, a mit Ppitzer. 

 utóbb Westermayer a víztartó szövetre nézve általánosított tételek gyanánt 

 megállapítottak volt.* 



Jellemző, hog^y a substratumhoz tapadt levelektől eltérőleg a bőr- 

 nemű levelek bőrszövetének radialis falain a likak képződését nem észlel- 

 hetjük ; nincs is erre semmi szükség, mert meg van a víz circulatioja 

 számára a külön hypodermatikus víztartó szövet. 



A sima cuticulával borított bőrszövet a levél mindkét lajjján légző- 

 nyilásokkal van ellátva, a levélszínen azonban csak nagy szórványosan : 

 mintegy annak a jeléül, hogy az orthotrop hajtás szabadon álló bőrnemű 

 levelei aligha részesülnek annyi vízgőzben, mint a substratumhoz tapadt 

 quasi succulens levelek és a bőrnemű levelek érdekében áll, liogy a felső 

 bőrszövet minél kevesebb alkalmat nyújtson a transjiiratorius erők érvé- 

 nyesülésére, annyival is inkább, mert az insolationak is jobban ki van 

 téve. Mind e mellett szól már az a körülmény is, hogy mind a két 

 bőrszövet légző apparátusa némileg az epidermalis sejtek közé van 

 mélyesztve ; a légzőnyilások k. m.-i képén jjedig azt látjuk, hogy a záró- 

 sejtek mindkét felől, vagyis a hypo- s az epibasalis oldalon egyaránt lécz- 

 szerű cuticularis nyúlványokkal vannak ellátva, a melyeknek — főleg az 

 epibasalis párja van erősen kifejlődve; ezek /\, formában hajlanak össze 

 (Tab. IV, fig. 12c) s a turgescentia csökkenésével alkalmasak arra, hogy 

 a zárósejteknek általuk képezett s vízgőzzel telt előudvarát (íig. cit. ii> 



* G. Haberlanut, Physiologische Pflanzenaiiatomie. Leipzig, 1896, pj), 

 U7. u. 373. 



