ADATOK A MAIUÍTÜAVIACEAK KS AZ AROIDKAK ISMKIíKTÉHEZ. -^^ 



sejtekből áll. a melyeknek a szabad levegővel érintkező fala (Tab. ^^ 

 fig. [Se) a yiarcgravia umbellata példájának .analógiájára kidomboiod(') 

 llásd pl. Tab. Il, tig. oc, és -le) ; e tekintetben a felső s alsó liőrszövet között 

 nines különbség (tig. cit.). 



A sima cnticnlával borított bőrszövet sejtjeiben szórványosan ai)r(> 

 tükristálykák fordulnak elő: a sejtek egyébként egyenes falúak, merőben 

 szintelenek, radialis falain a Marcgrainá-k\6\ eltérőleg i)erforatiót nem 

 észleltem. Ez azonban nem zárja ki azt, hogy az itt hiányzó víztartó 

 szövetet az egy sejtsorból álló bőrszövet ne helyettesíthetné, mert úgy a 

 felső, mint az alsó bőrszövetet a mesophyll arányához képest rendkívül 

 tág volumenű sejtek képezik, a melyeknek még a levegővel közvetlenül 

 érintkező sejtfala is szerfelett vékony s az ugyancsak vékony rachalis falak 

 a víz osmosisát jelentékenyen megkönnyíthetik az élő levéli)en (Tab. ^^ 

 fig. i(Síí). Tény azonban, hogy a szárított leveleknek a Marcfjravia umbel- 

 lata-éhoz hasonlí) redivivus jelenségét a Movstera aciiminata-wiú többszöri 

 kísérlet után sem észleltem és ezt annak tulajdonítom, hogy a M. umbellata 

 leveleinek újraéledését első sorban a jíorosus epidermalis sejtek, illetőleg 

 az ug}'ancsak porosus hypodermalis víztart() szíivet okozza, a mely a 

 vízzel szemben szivacsként viselkedik. 



A bőrszövet k. m.-i képén világos, hogy a légzőnyilások zárósejtjei 

 az ei)idermalis sejtekkel egy színtájon állanak és hogy a zárósejtekkel köz- 

 vetlenül érintkező melléksejtek a bőrszövet egyéb sejtjeihez képest követ- 

 kezetesen kisebbek. Nyilvánvaló, hogy ezek a zánisejteket mintegy alá- 

 támasztják és a légzőnyilás functiójánál — mint rugók — jól betölthetik 

 szerepüket (Tab. Y. fig. ÏHa és Tab. III. fig. H)a). A záríSsejtek alkotása a 

 Marcgravia umbellata-é\tól annyiban eltérő, hogy a légudvar felé eső 

 liypobasalis részén sarkantyús (Tab, A', fig. IcS.s): sarkantyúszerű nyulvány- 

 kái azonban egymásfelé nézők, mintegy határt képezők a belső légudvar 

 (/) s az opisthial-nyilás között. A zárósejteknek erősen megvastagodott 

 cuticularis léczei különben az eisodial-nyilást (u) zárják. Jellemző lehet 

 a substratumhoz tapadt levelekre nézve az is, hogy az átszellőztető rend- 

 szer kevésbbé van kifejlődve ; légzőnyilások a felső bőrszöveten csak nagy 

 ritkán fordulnak elő s az alsó bőrszövet egy mm-^-re sem esik tíibb 1() — 

 ôO-nél. 



A palissadparenchymának egy sejtsorlxd allé) rétege ez esetl)en is 

 jelentékenyen háttérbe szorul, sejtjeinek alakja s elhelyezkedése a Marc- 

 gravia Uinbellata-éini emiékeztet, de charakteristikusabb a chloroplas- 

 tok fellépése, nagyságbeli különbözete és keményítőből áli(') zárványai- 

 nak alakulása. Ugyanis a substratumhoz tapadt levelek palissadjában a 

 chloroplastok nagysága eléri a ll"2/je-t, az assimilationalis rendszerben 



