40 



RICHTER ALADÁR 



tígyébként 6*4 — 8 a között ingadoznak, liolott a szabadon élő s szal)dalt 

 lemezű levelek (Tab. Ill, tig. 9) ehloroplastjai 3*2 a köze])e8 nagyságúak 

 s a 4*8 ^-t meg nem haladják. A különbség imhol világos, sőt a tulajdon- 

 képeni Marcgraviaceae egynémely fajánál jelentékenyebb is. A chloro- 

 plastok alakja kerekded, vagy kerekdeden hosszúkás és töb})-kevesebb, de 

 a chloroplast volumenjéhez képest — a nagy chlorojjlastokat illetőleg — 

 feltűnően nagy keményítőszemeket tartalmaznak : olyannyira, hogy a 

 chloroplastok chlorophyllje csaknem teljesen kiszorul és pl. a szivacs- 

 parenchymában felhalmozottan gyakran keményítőképző lencoplastok 

 képében tűnnek fel (Tab. V, fig. 19). Ez a körülmény a substratumhoz 

 tapadó levelek fonákának elszintelenedésén, halvány sárgás-zöld színén is 

 meglátszik. 



A levelek assimílationalis rendszerében raj)hidokon kívül szórványo- 

 san buzogány fej -kristálycsoportok is előfordulnak ; ámde a Marcgravia- 

 cm-kra oly annyira jellemző astrosclereídeket itt sajátos alkotású mecha- 

 nikai elemek pótolják, a melyek h vagy H alakot utánoznak, a karok erősen 

 megnyúltak, vékonyak és egy összetett libriform benyomását teszik az 

 emberre (Tab. II, fig. 5). A mesoiîhyll ezen idioblastjainak alakja, fellépé- 

 sének a módja, előfordulása stb. systematikai jelentőségű és a mechanikai 

 elemek rendszertani fontosságát az adott példákon kívül a Marcgraviá-k 

 astrosclereïdjei is igazolják ; az Aroideae-re nézve pedig a fentemlített 

 és Van TiEOHEM-től «Poil en H»^-nak nevezett prosenchymatikus képletek 

 (Trichoblaste). Már ez egymagában elegendő, hogy a (<Marrgravia para- 

 tlo.xa» Marcgravia-\o\iát megdöntse és hogy elárulja azt, hogy az alatt 

 egy, az Aroideae-he?. tartozó species rejtőzik."^ 



II. A bevezető sorokban megemlítettem, hogy egy és ugyanazon ág 

 két sorba illeszkedő levelei, túlnövekedvén a substratumon, alakváltozáson 

 esnek át; az eleinte épszélű levelek lemeze majd több hasábra hasadozik 

 (Tab. V, fig. 20, Tab. Ill, fig. 9), a hasábok kezdetben még összefüggnek egy- 

 mással (fig. 9Ü), majd teljesen elválnak egymástól (fig. 9/i). A levélhasábok 

 ilyetén alakulása sok tekintetben a Philodendron pertusum (rectius: Mo)i- 

 stera deliciosa LiEBM.)-levél fejlődésére emlékeztet, okai egyébként máris 

 ismeretesek.-'' A fejlődésl)en levő levelek lemezének a széle hártyás, áttetsző, 

 chlorophylltalan ; a mi onnan ered, hogy a felső és az alsó bőrszövet köz- 

 vetlenül érintkezik egymással, közülök a mesophyll egyelőre kiszorult (Tab. 



* Van TieCtHEM, llechcrhes sin- la structure des Aroidées. Aim. Sc. Natur. 

 Sér. V, Tom. VI, Tab. VII, Fig. 6 etc. 



'^ A. Englek : AraeeiB, in De Cand. Monogr. Pluinerog.Vol.il. 1879. pag. 11. 



" A. Englek, Araceae. — Engler-Pkantl : Natürl. Pflauzenfamilien. II. TiieiU 

 :!. Abteil. 1887, pag. 104. 



