90 



BERNATSKY 



némileg czafatos, sárgás szálak húzódnak ; itt hiába találgatná az ember, 

 hogy mik azok s mi ezélra valók. Alkalmas helyen tett metszetek arra taní- 

 tanak, hogy ezek eredetileg iníicziáló hyphák. velük terjeszkedik a gomba 

 a szövetben. Most se czélom, se feladatom az átfúrást bővebben tárgyalni ;* 

 de minthogy erre vonatkozó több rajzom van, néhányat itt mellékelek 

 (VI. tábla, 2—5. kép). 



3. Absorptionalis szőrben végighúzódó hypha gyakran található. 

 Eredetét a szőr alatt lévő epidermiszsejtben élő gomolyból veszi, a szőr- 

 ben végigvonul ennek csúcsáig s ott vagy véget ér. vagy visszafordul, sőt 

 olykor ismét előrenyúl. 



4. Az epidermisz felületén rábukkanunk a rajta kúszó, itt-ott elágazó 

 mycel-fonalakra ; rendes közökben választófalakkal vannak ellátva, a sejtfal 

 erős, jól észrevehető, barna, a tartalom eltűnt. Szóval oly elhalt mycelium 

 ez, mely nem hirtelenül pusztult el, hanem élete feladatát befejezte : in- 

 íicziáló hyphákat bocsátott az epidermisz-sejtekbe, belőle származik a belső 

 gomolymycelium. A gomba befurakodását a növénybe nem sikerül egy- 

 könnyen megfigyelés tárgyává tenni ; de az irodalom szerint számosan lát- 

 ták (lásd különösen Janse J. M. «Les endophytes radicaux de quelques 

 plantes Javanaises», Annales du Jardin botanique de Buitenzorg, XIV. 

 1896, valamint Solms-Laubach rajzát ugyaneme folyóirat IV. kötetében). 



5. Legutolsóknak emlitem meg a spóraalakú testeket a gomolyok- 

 ban. Csombókos sejtekben nem igen találjuk, de laza gomoly ok hyphái 

 között annál nagyobb számban (VII. tábla, 1. kép), olykor akár húszat is 

 egy gomolyban. Alakjuk változatosnak látszik, pedig mindig visszavezet- 

 hető a tojásdad alakra, csakhogy többé-kevésbbé eltorzulnak (VII. tábla, 

 3. kép). Rendes liypha átmérője 3- 4.(j-, ilyen testecskéé 15 40 |j.. líitkán 

 sárgásak, akkor is a tartalom sárgult meg, általán színtelenek ; a sejtfal 

 mindig színtelen s igen vékony. A tartalmuk igen különböző más-más rhi- 

 zomában, azaz a gomba más-más állapot] a szerint. Hol olyan mint fiatal 

 sejté, t. i. szemcsésen plazmás, egy-két vacuolával ; némelykor a vacuola 

 egymagában foglalja el majdnem az egész üregét. Leggyakrabban találni 

 oly testecskéket, melyekben a tartalom egy vagy több, kisel)b-nagyobb erő- 

 sen fénytörő, sűrű olajra emlékeztető csepp, e mellett kevés durva szemcse 

 van (VII. tábla, 2. kép). Nem ritka az olyan tartalom, mely számos, egy- 

 forma cseppből áll, a cseppek összességükben szederjes gömböt alkotnak. 



E testecskék többnyire úgy fordulnak elő, hogy semmi kapocs agomoly- 

 myceliummal nem vehető észre ; ha azonban még elég fiatal gomolyokban 

 nézzük, akkor jól észrevehetjük, hogy e testecskék conidiumszerűen kép- 



* MiYOSHi foglalkozott idevágó tanulmányokkal, lásd : I'ringsheim's Jahrl). f. \v. 

 Botanik, XXVIII, 189.5. 



