ADATOK AZ ENDROTROPH MYKORHIZÁK ISMEUETÉHEZ. 1"! 



kezd sárgás-barna színt váltani. Tartalma kétféle : megkülönböztethetni 

 <ig\- rendkívül finoman szemcsés plazmából, jóddal vagy festőanyagok- 

 kal színeződő gömböeskét, mely az egész tartalomnak mintegy fele 

 részét teszi. Körülötte számos apró, erősen fénytörő s kevésbbé színeződő 

 gömböcske fekszik. A sporangium ily állapotban legjobban hasonlít 

 némely Saprolef/nia-ïè\e, pl. a Pythiopsis cymoi^d De Bárt excentrikus 

 szerkezetű oospórájához (lásd De Bary, Species der Saprolegnieen, Bot. 

 Zeitung XLYI, 1888, p : 396, Tab: IX, Fig: 1 d). Csakhogy bizony a 

 mycelfonal, a melyen a sporangium keletkezett, szabályosan keresztfalakkal 

 van ellátva, antheridiumképződésnek nyoma sincsen, rajzóspóra seholsem 

 keletkezik s a majdan bekövetkező csírázáskor ismét szabályosan szeptált 

 mycelium, valamint fusiconidium stb. fejlődik, tehát merően különbözik 

 bármely I *}i yeomycel a szajjorodási szervétől. 



A sporangiumok végleges kifejlődésük alkalmával, azaz megérésükkor, 

 kétfélekéj)en viselkednek. A különbség abban áll, hogy az egyikben a tar- 

 talom egyik része jut kifejlődésre a másiknak rovására, a másik sporan- 

 gium pedig ellenkezőképen fejlődik ki. Ugyanis vagy csupán csak a nagyobb 

 ^gömböcske alakul nagy spórává, miközben a számos apró gömböcske el- 

 tűnik, vagy pedig az apróbb gömböcskék emésztik fel a nagyobbikat s apró 

 spórákká fejlődnek ki. 



Eszerint hétféle sporangium \Sbn. Az egyik egy nagy (ritkán két kisebb) 

 erős falú spórát — mondjuk macrospcnát - tartalmaz s cystának felel 

 meg; a másik számos apró, vékonyfalú, alapanyagba ágyazott spórát 

 mondjuk microspórát — foglal magában. (VI. tábla, 12. kép és VII. tábla, 

 II. kép.) 



A macrospórát tartalmazó sporangium nem egyhamar nyílik ki ; csak 

 egyszer láttam macrosi)órát csírázni, a mely alkalommal a tartalmát erős 

 <-8Íratömlő képében bocsátotta ki s utóbb rendes myceliummá nőtt meg. 



A microspórák könnyen indulnak csírázásnak. Friss vízben vagy híg 

 gyümölcslében a sporangium fala valainely előre meg nem szabott irány- 

 ban felreped és a spórák kicsiráznak. A íiatal hyphák a repedésnek veszik 

 irányukat s azután a folyadékban dúsan elágazó myceliumot hoznak létre 

 (VII. tábla, 1 1. ké])). A sj)órák között lévő híg alapanyag elpusztul. Némely- 

 kor a felrej)edt sporangiuinból az egész tartalom kilép kocsonyás gömb 

 alakjál)an, melyben a microspcnák a fölülethez húzódnak s végül kicsiráz- 

 ]iak úgy, hogy a üatal by})hák sugarasan indulnak kifelé. Az egész tömeg 

 kilé])éHe a sporangium falából emlékeztet uémileg bizonyos Synchytrium- 

 fajok, nevezetesen a .S. Me7ciirialis Fuck. sporangiumainak sorusban val('> 

 kilépésére a közös burkohitból. (Lásd Woronjn, Neuer Beitrag zur Kenntniss 

 úex Chytridiaceen, Bot. Zeitg, XX VT, 1868, p: 81. T: 2, Fig: 15, valamint 

 Fischer, Phycomycetes, p : 46, Fig: 8r.) 



