\m 



BIRO LAJOS 



hulláira s a száritni kitett sejtekre egyes apró legyek kezdtek szálldogálni. 

 Könnyen fel lehetett ismerni a homlokukon levő 3/-jegyről. Mozdulataik- 

 ban, repülésük módjában teljesen hasonlitottak európai rokonaikhoz. Azt 

 hiszem ez után, hogy tömegesen megölt méhekre és viaszkészletükre 

 Európában is megjelenik az M-iií(/nmi faj is. 



Az uj-guineai és amboinai Ar/romi/za tiiiinilissiiiid szokásai mások, 

 mert nem csupán a kész prédára jő, mint a Desrnonelopa, hanem najj 

 közben is hü kisérője az OiiiiHdlIuxn&k, átéli vele a vadászat izgalmait. s 

 gazdájával osztozik a zsákmányon. 



Az amboinai erdőben hálómba kerítettem az egész társaságot, azután 

 futni engedtem előbb az Afirotni/zdhat, végül az Oitnnathisi. Könnyű vol^ 

 újra megkapnom a rablólegyet, mert 15 — 20 lépésre megint letelepedett s 

 bár most már óvatosabb lett, türelemmel és jó hosszú nyelű hálóval 

 némelyiket háromszor-négyszer is l)efogtam. De már akkor újra ott voltak 

 i\ kis legyek is. 



Arról kellett még megbizonyosodnom, hogy mindig ugyanazok az 

 A<jr()nn/Z(}\\ vannak-e vele? Beszorítottam az egyik legyecskét a háló csücs- 

 kébe, addig zavartam, míg lecsíphettem a pincetta hegyével a piczi szárny- 

 b()l egy még piczil)b darabkát; így megjegyezve felismerhettem, hogy két- 

 szer is visszajött, pedig másodszor már 10 — 12 lépésnyire a gazdájától 

 bocsátottam szabadon. Mert később azzal könnyítettem a kísérlet módján, 

 hogy az OninKillust egyszerűen odatűztem gombostűvel az ág végére. 



Mindenik 0//^///rí///í.snak nincsen legyecskéje, sok anélkül csatangol; 

 olyikon csak egy van, máson kettő-három ; ennél többet nem láttam. 



Dicséretet mondhatnék az A<ji-niiiiiz(t hűségéről. Gazdát nem köny- 

 nyen cserél. Néhány magában járó rablólegyet tűztem az ágra, azután köze- 

 lükben eresztettem szabadon a kis legyeket, miknek megöltem a gazdáju- 

 kat. De mind elszéledeztek, egy se pártolt a kiszemeltekhez. 



Talán' még több jó tulajdonságot is fedezhettem volna fel bennük, de 

 lenn a kikötőben indulásra kürtölt a haj('), a miről én úgy tudtam, hogy 

 másnap reggelig marad. Hanyatt-homlok rohantam le a hegyről, pedig 

 még egyet se tettem el gyűjtés czéljából,* csak megíigyelésükre szorítkoz- 

 tam. Megsarczolt ugyan az istenfélő mohamedán csónakos, a ki látta szo- 

 rult helyzetemet, de még idejében vitt a hajóhoz, melynek épen a horgo- 

 nyait húzták fel. Különlteii két hcúiapig, míg a legközelebbi hajó indul Uj- 



* A lui elég liilia volt, mert Bíró Singajioieból hiisüiiló kis legyet küldött, 

 mely azonban nem a Desniometopa minutíssima v. d. W. fajhoz tartozik, hanem 

 <'gy új faj, melyet az előző czikkembeu Desmometopa singaporensis név alatt irtani 

 le s a legkevéshbé sincs kizárva, hogy az amboinai kis commenalista szintén egy 

 Inás fajhoz tartozik. Mint ismeretes, a Dcum. minutissinia v. d. "\V. Uj -Guineából 

 (Seleo, lierliniiafen) van leirva. Dr. Kertész K. 



